33 1 400KB
Stilul de invatare tactil-kinestezic Punctele tari ale acestui stil il reprezinta implicarea in totalitate a corpului(miscari si atingeri) ducand astfel la amintirea exacta a tot ceea ce s-a facut cat si a experientelor personale, o buna coordonare motorie cat si o memorie motrica. Strategii pentru stilul de invarare tactil-kinestezic: Pentru a memora plimbati-va si spuneti cu voce tare ceea ce aveti de invatat Urmariti imaginile, cititi titlurile, treceti in revista fiecare paragraf in parte Identificati emotiile si sentimentele transmise Realizeaza sarcini practice
Învățarea chinestezică, sau tactilă este un stil de învățare în care învățarea are loc atunci când persoana, copilul desfășoară activități fizice, mai curând decât ascultând o lectură sau privind o demonstrație. Folosește corpul și simțul tactil pentru a învăța despre lumea din jur. Cel mai probabil îi plac sporturile, exercițiile și alte activități fizice cum sunt grădinăritul sau tâmplăria. Îi place să se gândească la teme, idei și probleme în timp ce face exerciții sau lucrează cu mâinile. Dacă o problemă le creează disconfort, o pot rezolva mai bine în timp ce merg sau alergă în aer liber decât atunci când stau pe canapea sau discută cu alții. Aceste persoane sunt mai sensibile la lumea din jurul lor. Ei remarcă și apreciază texturile diferite, le place să-și murdărească mâinile, să facă modele, sau să facă puzzle-uri. De obicei utilizează gesturile largi și alte limbaje corporale pentru a comunica, le place să danseze, le plac acțiunile fizice cum sunt cele din parcurile de distracții, deși e posibil ca, pentru unii din ei, mișcările exagerate să deranjeze prea tare simțul echilibrului corporal și să li se facă rău. Când învață o nouă abilitate sau temă, ei preferă să se implice fizic cât mai curând. Preferă să demonteze o mașinărie sau un aparat și să îl monteze la loc, decât să citească despre el sau să se uite la diagramele de funcționare. Gândul de a sta nemișcat în timp ce cineva citește sau vorbește le repugnă. În astfel de situații devin neastâmpărați și încep să se fâțâie. Trebuie să le oferim șansa de a se mișca.
Cuvinte și expresii cheie pentru chinestezici Persoanele sau copiii chinestezici tind să utilizeze expresii ca:
Simt că e corect
Nu pot prinde asta
Rămânem în contact
Contactează-l pe….
Mi se pare că asta nu stă bine
Am sentimente bune față de asta
Instinctul îmi spune…
Îți urmez direcția
Memoria chinestezică și strategiile utilizate pentru stimularea memoriei de lungă durată Există mai multe tipuri de memorie chinestezică și, în funcție de tipul în care se încadrează, fiecare copil, persoană, el răspunde altfel la procesul de învățare. Există patru categorii de chinestezici – sunt copiii, persoanele care învață cu tot corpul, cei care învață lucrând cu mâinile (hands-on), cei care mâzgălesc și cei care învață prin experiențe emoționale. Acest tip de învățare și memorare este unul pe termen scurt. Pentru a achiziționa pe termen lung cunoașterea, trebuie utilizate tehnici diferite, în funcție de stilul de învățare propriu acelui copil. Hărțile de memorie, harta povestirii, benzile desenate, desenele pot fi utilizate pentru a dezvolta memoria unuia care mâzgălește. Pentru cei care învață lucrând cu mâinile de pot folosi jocurile de rol, modelarea în lut, construcțiile și jocurile matematice. Pentru cei care învață cu tot corpul, se pot folosi jocurile de rol, puzzle, utilizarea tehnologiei IT și tehnica mnemonică body mapping. Elevii pot fi implicați în activități de grup care implică mișcări ale corpului cum sunt dansul, teatrul, sporturile cuplate cu tematici care să le hrănească învățarea. Iată în continuare câteva strategii care pot fi utilizate pentru a facilita memoria chinestezică prin proceduri de mișcare:
Dans: idei, concepte și procese care pot fi exprimate prin mișcări creative
Demonstrații de laborator
Sporturi
Gimnastică
Șarade
Pentru chinestezicii care memorează prin asocierea de emoții, învățarea poate fi facilitată prin dans, dezbateri, teatru, jocuri de rol și șarade. Acest fel de învățare conduce la o memorare pe termen lung, deoarece este asociată cu emoții ca exaltare, curiozitate, supărare, dezamăgire sau bucuria succesului.
Strategiile utilizate în clasă pentru chinestezici În primul rând, pentru a implica pe chinestezicii care devin nemotivați în timpul activităților la clasă, utilizați strategii ca:
Motivați-i acordându-le atenție și aprecieri, recompense; evitați pedepsele!
Elevilor trebuie să li se dea ocazia de a alege activitățile prin care învață un anumit concept
Calificativele pot fi alocate în funcție de participare, utilizând rubrici de notare
Activitățile alese trebuie să încurajeze toți elevii studenții să reușească și să simtă că au căpătat cunoaștere printr-o activitate.
Fiecare elev trebuie să aibă oportunitatea de a participa în mod egal!
Activitățile de cooperare sunt importante și toți trebuie să capete un feedback pozitiv pentru a încuraja munca de echipă în clasă.
Pentru elevii hiper-motivați (activi), câteva strategii eficiente sunt:
Încurajați elevii să organizeze mișcări în clasă (cum sunt jocurile de învățare utilizate în non-formal)
Monitorizați cu regularitate elevii
Furnizați instrucțiuni și direcționări clare pentru fiecare tip de activitate
Înainte de a-i implica pe elevi într-o activitate, trebuie să explicați cu claritate elevilor ce se poate întâmpla dacă lucrurile scapă de sub control și ce rezultate veți evalua la sfârșitul acelei activități
Scrierea, realizarea de diagrame și hărți Atât în clasă cât și la studiul de acasă, cei care învață chinestezic pot beneficia din a pune pe hârtie cuvinte și imagini. Chiar dacă numai mâna lor se mișcă, această mișcare îi poate ajuta să întărească asimilarea materialului. Pentru a accentua acest beneficiu, se poate utiliza o foaie mai mare de hârtie sau o tablă albă (whiteboard) pe care elevul poate face mișcări mai largi și poatescrie, crea diagrame, hărți sau alte reprezentări vizuale mai mari. Dacă scriu frumos, îi puteți folosi ca mâna voastră dreaptă în timpul orei și îi puteți pune să scrie ei pe tablă cuvinte, propoziții, formule, să deseneze etc. Utilizarea spațiului
Cei care învață chinestezic beneficiază de proiectarea ideilor abstracte în lumea reală. Deci, spre exemplu, dacă ei învață despre un proces care se desfășoară pas-cu-pas, luați în considerare ideea de a scrie (cu litere mai mari) fiecare etapă pe câte o bucată de hârtie și apoi plasați bucățile de hârtie în ordine pe podea. Elevii pot apoi în mod fizic trece prin procesul descris, pășind de la o hârtie la alta, pentru a-l înregistra „cu toate oasele lor”. Legarea studiului de mișcări variate Așa cum cel care învață vizual încearcă să conecteze imagini și desene la idei pentru a-și întări memorarea lor, chinestezicii pot conecta diferite mișcări la idei. Când învață acasă, ei ar putea țopăi, dansa când recapitulează o secțiune, ar putea bate din palme în ritm pentru ideile din alta și așa mai departe. Ar putea utiliza înregistrări audio sau video sau ar putea ruga pe cineva să le citească pentru a avea corpul liber să facă mișcare pe măsură ce parcurg materialul. În momentul în care vor fi testați din acel material sau îl vor folosi, chinestezicii își pot accesa acele cunoștințe amintindu-și că „sunt ideile pe care le-am învățat țopăind sau bătând din palme”, fără să fie nevoie să facă acele mișcări. Utilizarea obiectelor și materialelor Chinestezicilor le place să mânuiască lucruri în spațiu și să facă, așa că atunci cînd lucrează cu ideile ajută să se conecteze cu un obiect material. Așa că una din cele mai bune strategii chinestezice este să găsiți căi creative prin care lecțiile să fie întărite prin activități care implică jucării ca Lego, K’nex, diferite obiecte sau materiale cum sunt plastilina sau lutul.
Pauze frecvente Orele lungi sau studiul îndelungat pot conduce chinestezicii la a deveni epuizați. Mai curând decât să lucreze două ore încontinuu, de exemplu, ei vor beneficia mai mult dintr-o perioadă de câteva ore, concentrându-se intens timp de 30 de minute și apoi luând 15 sau 20 de minute pauză după fiecare perioadă de concentrare. Parteneriatul cu alți chinestezici Multe din aceste strategii prezentate anterior pot fi folosite și mai eficient când cei care învață astfel sunt cuplați în echipe și cooperează. Lucrând împreunp, în special cu cineva cu același stil de învățare deschide și mai multe căi de a exploata aceste activități chinestezice de învățare. Profesori compatibili Cei care învață chinestezic pot beneficia din faptul că sunt plasați în clase cu profesori care înțeleg și valorizează stilul lor de învățare. Astfel de profesori vor fi mai încurajatori și nu vor vedea mișcările elevilor chinestezici ca pe o sursă de deranjament dar ca pe o expresie perfect sănătoasă a naturii lor și vor fi mai aplecați să utilizeze strategii de învățare pentru lecțiile lor care să le permită și chinestezicilor să învețe cât mai bine.
Acestea sunt doar câteva dintre cele mai bune strategii pentru chinestezici, dar atunci când veți înțelege cum funcționează cei care învață tactil, posibilitățile vor fi limitate doar de imaginația voastră. Tehnicile de învățare individuale pentru chinestezici-tactili
Dacă utilizezi stilul fizic, utilizează atingerea, acțiunea, mișcarea și activitățile practice în activitatea ta de învățare. Pentru vizualizare, concentrează-te pe senzațiile pe care te-ai aștepta să le încerci în fiecare scenariu. De exemplu, dacă vizualizezi o barcă cu pânze, concentrează-te pe senzațiile fizice. Simte presiunea frânghiei pânzei pe mâna ta când schimbi direcția cârmei și tensiunea scăzând în pânze. Simte cum vântul își schimbă direcția, simte pocnetul pe care pânza îl face când prinde vântul din nou și simte avântul de viteză pe care barca îl ia din nou sub picioarele tale.
Pentru enunțuri și descrieri, descrie emoțiile fizice ale acțiunilor tale. De exemplu, un pilot care vrea să învețe toate procedurile de decolare, ar putea scrie așa: „Simt frecarea atunci când împing manșa înainte pentru a începe rularea înainte de decolare. Controlul manșei se simte mai bine pe măsură ce verific viteza aerului, presiunea uleiului și temperatura motorului. La viteza de desprindere trag puțin înapoi manșa și simt cum vibrațiile roților avionului care rulează se opresc în momentul în care avionul părăsește solul. După câteva momente, mă întind și setez selectorul de viteză spre poziția de sus. Simt o ușoară izbitură satisfăcătoare când butonul se oprește la poziția sus”.
Folosește obiectele fizice cât de mult se poate. Atinge fizic obiectele pe măsură ce înveți ce fac ele. Poți folosi și imagini (foto, carduri) ale obiectelor, care te pot ajuta să memorezi informația pentru că le poți mișca.
Păstrează în minte de asemenea ideea că scrisul și desenarea de diagrame sunt activități fizice, așa că nu neglija aceste activități. Probabil că utilizarea de bucăți mai mari de hârtie și a marker-elor colorate mari pentru diagrame este de mai mare ajutor. Obții mai multă acțiune și din desenat.
Utilizează respirația și relaxarea pentru a te concentra. Concentrează-te pe a rămâne calm în timp ce înveți și execuți o activitate. Concentrează-te pe a rămâne calm, centrat, relaxat și atent. Dacă vrei să câștigi mai mult control asupra stării tale fizice, caută referințe înAutogenics. Acesta a fost secretul din spatele marilor performanțe ale atleților ruși în ultimele câteva decenii.
Utilizează jocurile de rol, fie de unul singur, fie împreună cu altcineva, pentru a-ți exersa abilitățile și comportamentul. Găsește căi să interpretezi sau să simulezi în timp ce înveți.
Stilul tactil: Elevii își pot sublinia ideile principale pe măsură ce le citesc și iau notițe atunci când ascultă. În majoritatea cazurilor, activitatea de scriere este suficientă pentru ca actul de învățarea se realizeze. Scrierea lucrurilor în ordinea lor, pas cu pas , este o cale eficientă de a le ţine minte. Scrierea ideilor folosind cuvinte proprii Convertirea notiţelor într-o imagine sau într-o bandă desenată Alcătuirea unei hărţi mentale sau a unei „diagrame de tip pânză de păianjen „ Urmărirea cu degetul a titlurilor , cuvintelor cheie , apoi rostirea cu voce tare a acelor cuvinte , urmată de scrierea lor din memorie Scrisul pe calculator este adesea mai uşor decât scrierea de mână Ajutarea unei alte persoane să îndeplinească sarcina respectivă Situaţiile de învăţare prezentate mai jos se utilizează la clasă frecvent ; trebuie doar să acordăm un pic de atenţie implicării elevilor cu stil de învăţare predominant practic, kinestezic, pentru a-i solicita mai mult în activităţile care li se potrivesc..... 1.- Activităţi de ascultare 2.- Activităţi de grup 3.Activităţi practice 4.- Învăţare independentă Activităţile de ascultare îi dezavantajează pe elevii cu stil de învăţare tactilo- kinestezic; cele practice îi stimulează. Activităţile de grup şi munca independentă pot fi fi utilizate cu succes dacă sunt implicaţi la momentul sau în etapa potrivite. Ce poate face profesorul pentru elevii cu stilul de învăţare tactil – kinestezic? Acordă şi permite elevilor să ia scurte pauze pe parcursul lecţiilor şi să facă mişcare sau să se relaxeze; - Încurajează elevii să noteze opiniile lor despre temele discutate în cadrul activităţilor şcolare şi extraşcolare; - Permit elevilor să stea în picioare sau să se mişte în timp ce povestesc ceva sau învaţă un nou material. - Încorporează resursele multimedia (computer, videocamera, retroproiector, camera foto) în program şcolar. - Furnizează o cât mai multe de activităţi tactilo – kinestezice în clasă. Câteva exemple.... Braistorming folosind post-it-uri Jocul de rol sau simularea permit participarea şi oferă o experienţă practică, experienţă care ajută elevul să ţină minte mult mai uşor. Faptul de a ajuta pe altcineva să îndeplinească o sarcină prin demonstraţie sau sprijin practic Învăţarea prin încercare şi eroare este utilă – „ dacă prima dată nu reuşeşti , descoperă unde ai greşit şi încearcă din nou” . Activităţile practice reprezintă situaţii de învăţare confortabile pentru elev Faptul de a efectua el însuşi o activitate practică facilitează înţelegerea . Trebuie exploatate preferinţa pentru simţul tactil şi pentru sarcini practice Stilul kinestezictactil şi didactica ştiinţelor: Disciplinele din aria curriculară matematică şi ştiinţe oferă o
paletă largă de conţinuturi care se pot preda prin metode active, cu activităţi de învăţare proiectate şi „construite” în cele mai variate moduri şi adresate tuturor stilurilor de învăţare. Este şi zona curriculară în care ne putem adresa tuturor stilurilor de învăţare şi, cu generozitate chiar, stilului tactilo- kinestezic.. Lucrările de laborator la fizică, chimie, biologie sunt cel mai des menţionate. Desi se lucrează pe grupe, elevului cu stil predominant kinestezic i se va repartiza sarcina de efectuare, de realizare directă, de implicare directă în activitatea practică. „Şi dacă nu avem laborator?” sau ”... dacă avem o lecţie care să implice o lucrare paractică?”... sunt întrebări frecvente care se pot pune. Există atunci un laborator virtual sau diverse site-uri cu experimente virtuale? Şi dacă totuşi... Intervine atunci ingeniozitatea dascălului. În orice lecţie putem găsi o componentă care poate fi transmisă sau fixată printr-o activitate de învăţare care să se adreseze şi elevilor cu acest stil de învăţare. Aceşti elevi pot fi solicitaţi să deseneze, să prezinte pe flipchart o concluzie, să fie asistentul profesorului, să confecţioneze un produs, să organizeze un concurs pe tema lecţiei predate, să simuleze un interviu pe tema dată etc. Concluzii Aşadar, profesorii pot diferenţia conţinuturile, procesele, produsele învăţării în funcţie de disponibilite, interese, profilul de învăţare, folosind o varietate de strategii de instruire şi de management al clasei, scopul diferenţierii fiind dezvoltarea maximă şi succesul individual al elevului. Bibliografie Consiliere şi dezvoltare profesională- sistem transparent de pregătire pentru reuşita în cariera didactică, suport de curs, Bucureşti, 2011 How to learn, http://www.howtolearn.com .