26 0 314KB
Agrementul turistic. Conţinut şi funcţii Petrecerea plăcută, agreabilă a timpului liber la locul destinaţiei se situează, de asemenea, printre preocupările centrale ale ofertanţilor de vacanţe. Dezvoltarea unor activităţi/servicii care să răspundă acestor cerinţe este determinată, pe de o parte, de sensurile evoluţiei în conţinutul vacanţelor care, astăzi, nu se mai poate rezuma la a oferi turiştilor doar condiţii de şedere şi servire a mesei şi, pe de altă parte, de reconsiderarea valorii timpului liber.
Agrementul turistic. Conţinut şi funcţii {
{
Activităţile având acest obiectiv se prezintă într-o mare diversitate tipologică, în concordanţă cu varietatea modalităţilor şi locurilor de petrecere a vacanţei. Ele sunt definite cu termenul generic de animaţie/agrement şi se constituie într-o componentă distinctă şi importantă a produsului turistic. Realizarea scopului fundamental al vacanţei - odihnă, recreere şi distracţie, evadarea din cotidian presupune, între altele, crearea unui cadru, unei ambianţe de deconectare. Totodată, creşterea preocupărilor pentru materializarea dezideratului de odihnă activă - caracteristică esenţială a vacanţelor în societatea modernă -stimulează apariţia şi dezvoltarea unor servicii specifice, a celor de agrement.
Agrementul turistic. Conţinut şi funcţii Semnificând etimologic plăcere, distracţie, agrementul turistic se poate defini prin ansamblul mijloacelor, echipamentelor, evenimentelor şi formelor oferite de unităţi, staţiuni sau zone turistice, capabile să asigure individului sau unei grupări sociale o stare de bună dispoziţie, de plăcere, să dea senzaţia unei satisfacţii, unei împliniri, să lase o impresie şi o amintire favorabile. Această accepţiune evidenţiază varietatea activităţilor de agrement şi multitudinea planurilor pe care acţionează, dar şi faptul că acesta se constituie într-un element fundamental pentru satisfacerea nevoilor turiştilor, ceea ce îi conferă statutul de componentă de bază a prestaţiei turistice.
Agrementul turistic. Conţinut şi funcţii De altfel, acest punct de vedere este tot mai frecvent argumentat de lucrările de specialitate şi întâlnit în limbajul organizatorilor de turism din ţările cu tradiţie în domeniu. Cu toate acestea, nu sunt puţine opiniile potrivit cărora agrementul reprezintă o prestaţie suplimentară; astfel de păreri sunt susţinute de dificultatea delimitării nete între serviciile de agrement şi cele având caracter suplimentar, de faptul că, de multe ori, conţinutul lor este sensibil apropiat.
Agrementul turistic. Conţinut şi funcţii In calitate de componentă de bază a produsului turistic, agrementul îndeplineşte şi o serie de funcţii; acestea se diferenţiază în raport cu: z z
turistul şi nevoile sale fizice şi psihice organizatorii de vacanţe (agenţi economici şi staţiuni) şi problemele lor
Agrementul turistic/turistul In ce-l priveşte pe turist, agrementul (animaţia) are în vedere, în primul rând, satisfacerea nevoilor sale fizice de odihnă, destindere, mişcare şi chiar dezvoltarea capacităţilor sale. In acest sens, sunt stimulate activităţile sportive, cele care pun în mişcare organismul - de la simpla plimbare până la practicarea unor sporturi complexe ~ şi instalaţiile aferente: terenuri de sport, trasee pentru drumeţie sau alpinism, pârtii de schi, bazine de înot. Cea de-a doua latură urmăreşte reconfortarea psihică a turistului prin relaxare, distracţie, crearea unei atmosfere de comunicare, de bună dispoziţie, şi chiar prin îmbogăţirea bagajului de cunoştinţe. Satisfacerea acestor cerinţe presupune organizarea activităţilor cultural-distractive şi instructiv-educative; în categoria acestora se înscriu excursiile, vizitarea diverselor obiective, participarea la spectacole, întâlniri cu reprezentanţii diferitelor profesii, concursuri, stimularea creaţiei.
Agrementul turistic/organizatori Din perspectiva organizatorilor de turism, agrementul se manifestă, în primul rând, ca un factor de competitivitate a staţiunilor sau unităţilor, de creştere a atractivităţii acestora prin diferenţierea ofertelor. Totodată, el se constituie ca un mijloc de individualizare a produselor şi de personalizare a destinaţiilor, cu efecte stimulative asupra circulaţiei turistice. Prezenţa agrementului şi varietatea formelor sale trezesc interesul turistului pentru o anumită zonă şi asigură, de cele mai multe ori, revenirea acestuia.
Agrementul turistic/sezonalitate Vorbind despre semnificaţiile agrementului nu trebuie omis aportul acestuia la prelungirea sezonului turistic şi, respectiv, la atenuarea sezonalităţii activităţii. Existenţa a numeroase şi variate posibilităţi de petrecere a timpului, puse la dispoziţie de mijloacele şi formele de agrement, reduce sensibil dependenţa ofertei de cadrul natural, diminuând influenţa acestuia asupra cererii şi permiţând manifestarea interesului pentru anumite destinaţii perioade mai îndelungate.
Tipologia serviciilor de agrement In functie de continutul acestora : {
{
animaţia de pură deconectare, de ruptură în raport cu activităţile cotidiene; sunt cuprinse în această categorie activităţi precum băile de soare şi mare, plimbăriledrumeţia, vizitarea diferitelor obiective, întâlnirile cu rudele şi prietenii etc; animaţia recreativă, constituită, în principal, din parcurile de loisir: generale (cu instalaţii de distracţie şi/sau populate cu personaje din basme sau benzi desenate), tematice (nautice, planetariu, zoologice), rezervaţii şi cazinouri. Fiecare dintre aceste componente se bucură de aprecierea unui număr mare de vizitatori (de ex., un parc de distracţie înregistrează, în funcţie de mărime şi amplasare, între 500.000 şi 2,0 mii. de vizitatori pe an, un cazino între 100 şi 3500 jucători pe zi - la mesele de joc şi aparatele de jocuri mecanice), reprezentând, nu de puţine ori, motivaţia principală a călătoriei (parcuri, precum Disneyland, oraşe precum Las Vegas, Atlantic City, Nisa, Cannes, Monaco, Dortmund, Baden-Baden).
Tipologia serviciilor de agrement In functie de continutul acestora : {
{
animaţia comercială, generată de faptul că efectuarea unor cumpărături uzuale sau specifice (cadouri, amintiri, articole de artizanat) deţine o pondere importantă (circa 6%) în structura motivelor călătorie şi reprezintă un mod agreabil de ocupare a timpului liber, presupune adoptarea unei strategii adecvate, în sensul dezvoltării unei reţele comerciale (densitate unităţi, tipologie, orar de funcţionare) şi asigurării unei game sortimentale în concordanţă cu cerinţele clientelei. animaţia orientată spre realizarea unei depline forme (condiţii) fizice se referă la tipologia largă a curelor - de la cea balneară, ca produs medical, la cele de slăbire, înfrumuseţare, fitness - şi practicarea diferitelor sporturi ca modalitate de întreţinere a sănătăţii.
S-a constatat că, pentru majoritatea europenilor şi americanilor (60%), practicarea sporturilor - gimnastică, jogging, jocuri - face parte din activităţile cotidiene; în aceste condiţii, staţiunile turistice trebuie să ofere cadrul permisiv continuării acestor activităţi sportive şi să stimuleze deprinderea altora; gama ofertelor având caracter sportiv este şi ea foarte largă, cuprinzând diverse jocuri (tenis, volei, golf), înot, schi dar şi activităţi care implică o pregătire specială şi o anumită doză de risc (sărituri cu paraşuta şi deltaplanul, plonjări subacvatice, river rafting).
Tipologia serviciilor de agrement In functie de continutul acestora Animatia culturală, având ca obiectiv cunoaşterea, formarea şi educarea turistului, cu accente pe latura morală a personalităţii sale, se prezintă într-o multitudine de faţete şi se realizează printr-o gamă largă de activităţi între care: vizite la muzee şi case memoriale, participarea la diverse evenimente culturale, circuite legate de viaţa şi opera unor personalităţi ale literaturii, muzicii, artei naţionale şi universale, burse de studii, sejururi de învăţare a unor limbi străine. Dintre formele pe care le cunoaşte animaţia culturală se remarcă, şi adesea sunt tratate distinct în literatura de specialitate, cea religioasă, privitoare la vizitarea unor edificii de factură religioasă (biserici, mănăstiri, catedrale, moschei) şi efectuarea de pelerinaje şi cea istorică, incluzând în aria sa de referinţă vizitarea unor obiective istorice - cetăţi, palate, castele, monumente - şi participarea la comemorarea (aniversarea) unor evenimente sau personalităţi istorice. Animaţia culturală este una din cele mai răspândite şi mai accesibile turiştilor, indiferent de nivelul de instruire şi convingerile (politice, religioase) ale acestora {
Tipologia serviciilor de agrement In functie de continutul acestora {
{
{
animaţia spectacol, la fel ca şi cea culturală are o mare adresabilitate şi cunoaşte o varietate de forme de manifestare; între subiectele privite şi admirate de turişti în călătoriile lor se numără natura, pentru diversitatea peisagistică, bogăţia florei şi faunei, evenimentele (festivalurile) teatrale, cinematografice, muzicale, de artă, folclorice şi competiţiile sportive campionate naţionale sau internaţionale, olimpiade, raliuri, concursuri etc; animaţia gastronomică, exprimată prin prezenţa la expoziţii sau concursuri de artă culinară precum şi circuite cu tematică specifică (cunoaşterea bucătăriei tradiţionale a unor zone, degustări de vinuri); animaţia profesională, care se adresează, de regulă, unui public specializat, avizat; între formele sale cele mai cunoscute sunt târgurile şi expoziţiile, congresele, circuite având un conţinut industrial, agricol.
Tipologia serviciilor de agrement In functie de forma de turism sau destinaţia de vacanţă Din acest punct de vedere, se poate vorbi de agrement specific turismului de litoral, montan, balnear, de week-end, rural etc. Pentru toate aceste destinaţii pot fi identificate, în primul rând, prestaţii comune precum: practicarea diferitelor sporturi (tenis, golf, echitaţie), vizitarea de muzee sau de alte obiective naturale sau cultural-istorice, participarea la spectacole, parcuri de distracţie, cazinouri şi apoi forme particulare. Astfel, în cazul destinaţiilor de litoral se remarcă, în calitate de forme specifice: talazoterapia, sporturile nautice, înot, schi, windsurfing, iahting, plonjări subacvatice - şi bineînţeles amenajarea plajelor pentru o cură helio-marină activă, realizarea de porturi de agrement şi cluburi nautice, organizarea de regate
Tipologia serviciilor de agrement In functie de forma de turism sau destinaţia de vacanţă
Astfel, în cazul destinaţiilor de litoral se remarcă, în calitate de forme specifice: talazoterapia, sporturile nautice, înot, schi, windsurfing, iahting, plonjări subacvatice - şi bineînţeles amenajarea plajelor pentru o cură helio-marină activă, realizarea de porturi de agrement şi cluburi nautice, organizarea de regate
Tipologia serviciilor de agrement In functie de forma de turism sau destinaţia de vacanţă
Pentru staţiunile montane, formele agrementului se diferenţiază pe cele două sezoane - cald şi rece; vara sunt create condiţii pentru drumeţie, alpinism, speologie, deltaplanism, patinaj pe role, schi (pe iarbă sau pârtii din material plastic), mountain bike, iarna sunt dezvoltate sporturile de zăpadă: schi, bob, săniuţe, patinaj precum şi instalaţiile aferente acestora (în mod deosebit cele de transport pe cablu). In staţiunile balneare, în organizarea agrementului se va ţine seama că vizitatorii sunt, în general, persoane de vârsta a treia şi, de asemenea, se va urmări armonizarea activităţilor recreativ-distractive cu natura tratamentului balneo-medical.
Tipologia serviciilor de agrement In functie de forma de turism sau destinaţia de vacanţă
În privinţa destinaţiilor de week-end, agrementul va fi caracterizat prin simplitatea şi diversitatea formelor, avându-se în vedere durata redusă a deplasărilor, motivaţia şi tipologia largă a clientelei (de ex., în week-end, turiştii sunt mai puţin atraşi de vizitarea obiectivelor cultural-artistice sau de participarea la simpozioane, conferinţe, întâlniri cu personalităţi etc).
Tipologia serviciilor de agrement In functie de modalitatea de participare a vizitatorilor {
{
Active - caracterizate prin implicarea efectivă a turistului în desfăşurarea programelor recreativdistractive: sporturi, concursuri, jocuri, lecţii, activităţi de creaţie şi Pasive - în care turistul este simplu spectator: vizitarea diverselor atracţii, prezenţa la evenimente culturale, sportive. Având în vedere acest unghi de abordare a serviciilor de agrement, trebuie evidenţiată tendinţa de deplasare a accentului pe formele active ale acestuia, ca trăsătură dominantă a concepţiei moderne de agrementare a staţiunilor.
Tipologia serviciilor de agrement In functie de nivelul de organizare {
{
servicii organizate de către unităţile de cazare şi/sau alimentaţie', această modalitate este specifică hotelurilor şi restaurantelor de clasă superioară iar activităţile sunt, în general, simple şi nu presupun eforturi deosebite de personal sau investiţionale. In această categorie pot fi incluse: practicarea (învăţarea) unor sporturi ca înot, schi, patinaj, echitaţie, golf, tenis; formaţii muzicale şi de dansuri; discotecă, videotecă, bar de zi, bar de noapte; găzduirea unor evenimente - expoziţii, festivaluri; servicii organizate la nivelul staţiunilor, realizate prin conlucrarea între societăţile comerciale turistice (întreprinderi hoteliere, touroperatori, întreprinderi specializate în agrement) şi/sau între acestea şi administraţiile locale; aceste prestaţii sunt mai diversificate şi au un grad mai mare de complexitate, ca de exemplu: centre de echitaţie, centre sportive multifuncţionale, poligoane, cluburi de vacanţă, porturi de agrement etc.;
Tipologia serviciilor de agrement In functie de nivelul de organizare {
servicii organizate de terţi, de regulă, forme de mare complexitate ce reclamă implicarea unor organisme specializate, altele decât cele turistice; de ex.: parcuri de distracţie, turnee ale ansamblurilor teatrale, de dansuri, muzicale, mijloace de transport de agrement (aviaţie sportivă, ambarcaţiuni, trenuleţe).
Faţă de cele arătate, în teoria şi practica de specialitate se utilizează şi alte modalităţi de grupare a serviciilor de agrement; în ansamblul lor, ele pun în evidenţă varietatea tipologică a prestaţiilor şi complexitatea problemelor de organizare şi desfăşurare ale lor.
Strategia de dezvoltare a agrementului Strategia de dezvoltare a agrementului - ca preocupare majoră a organizatorilor de turism - se defineşte, în acest context, în funcţie de motivaţiile, aspiraţiile şi aşteptările turiştilor (diferenţiate după vârstă, pregătire, înclinaţii, caracter) şi profilul, structura şi specificul staţiunilor sau unităţilor avute în vedere. In privinţa obiectivelor, se urmăreşte asigurarea: z unei baze materiale adecvate (terenuri şi săli de sport, mijloace de transport de agrement, centre de închiriere a materialelor sportive, săli de spectacol); z a unui personal cu pregătire de specialitate: animatori, instructori etc. şi a unor centre (şcoli) de instruire periodică a acestuia; z a unor programe (acţiuni), având conţinut distractiv-recreativ (excursii, concursuri, spectacole), precum şi a activităţilor şi mijloacelor de informare a clientelei în legătură cu aceste manifestări. În general, buna organizare şi desfăşurare a agrementului, asociate conţinutului atractiv al acţiunilor, reprezintă un mijloc suplimentar de atragere a fluxurilor turistice, de stimulare a călătoriilor.
Obiective prioritare ale organizatorilor de turism Obiective prioritare ale organizatorilor de turism dezvoltarea şi diversificarea serviciilor componente ale industriei ospitalităţii, îmbunătăţirea calităţii lor - constituie expresia adaptării acestor activităţi la nevoile tot mai numeroase şi variate ale clientelei, determinate de evoluţiile cantitative şi structurale ale circulaţiei turistice. La rândul lor, modernizarea şi perfecţionarea prestaţiilor turistice, atât în privinţa conţinutului, cât şi a organizării, luate individual sau în ansamblu, influenţează pozitiv oferta turistică şi generează o creştere a interesului pentru voiaje.
Managementul structurilor turistice de agrement Agrementul constituie una din componentele de bază a produsului turistic, care asigură odihna activă a turiştilor, fiind definit ca ansamblul mijloacelor, echipamentelor, evenimentelor şi formelor capabile să asigure individului sau grupului social o stare de bună dispoziţie, de plăcere, să dea senzaţia unei satisfacţii, unei împliniri, să lase o impresie şi o amintire favorabilă. Această optică evidenţiază, pe de o parte, varietatea activităţii de agrement şi, pe de altă parte, faptul că ele constituie un element fundamental în satisfacerea nevoilor turiştilor.. Făcând parte din structurile de producţie, agrementul vizează destinderea şi reconfortarea fizică şi psihică. Latura psihică indică dezvoltarea activităţilor cultural-distractive şi instructiv-educative. De multe ori, aceasta este preponderentă, contribuind atât la destinderea, amuzamentul turiştilor, cât şi la îmbogăţirea cunoştinţelor. Satisfacerea unor nevoi psihice şi fizice ale turistului, prin includerea unor programe turistice de agrement, este de natură să conducă, alături de reconfortarea, destinderea fizică, dezvoltarea capacităţilor fizice şi intelectuale, de sociabilitate, sporirea volumului de cunoştinţe, a gradului de cultură, amuzamentul turiştilor, o deplină satisfacţie psihică, prin practicarea unor activităţi cultural-distractive şi instructiv-educative potrivit nevoii existente.
Managementul structurilor turistice de agrement Conceperea structurilor turistice de agrement, trebuie să se aibă în vedere elementele: 1. un evantai larg de mijloace şi dotări, capabile să satisfacă o varietate de activităţi de agrement 2. o diversitate de programe turistice axate pe principalele grupe ţintă de turişti 3. crearea condiţiilor de implicare efectivă a turistului în desfăşurarea programelor de divertisment
Managementul structurilor turistice de agrement- gradul de implicare al turistului Gradul de implicare (de animaţie) a turistului se va transpune în felul în care acesta va aprecia „experienţa trăită", într-o colectivitate diferită de cea cunoscută până atunci. Animaţia devine, astfel, unul din criteriile de apreciere vacanţei şi, implicit, a calităţii ofertei de produse turistice. Literatura consacrată de specialitate relevă că experienţa trăită de turist se orientează spre 4 laturi diferite: z z z z
experienţa experienţa experienţa experienţa
de explorare, biotică, socială şi optimizată.
Managementul structurilor turistice de agrement- Experienţa de explorare
Experienţa de explorare se fundamentează pe atracţia experimentării unei noi trăiri. Operatorii de turism ar trebui, de aceea, să introducă în programul lor şi elemente de „suspans", de „surpriză" pentru turist, cât şi metode prin care turistul „să descopere" singur peisajele şi alte elemente mai puţin cunoscute.
Managementul structurilor turistice de agrement- Experienţa biotica Experienţa biotică se rezumă la atracţia descoperirii de către turişti a propriilor aptitudini, posibilităţi fizice şi intelectuale, în mediul specific al staţiunii turistice sau cel creat de un anumit program turistic. Se consideră că plăcerea cauzată de acţiunea întreprinsă se constituie ca element fundamental de apreciere a calităţii sejurului petrecuî în staţiunea respectivă. Din grupa experienţelor biotice fac parte: băile heliotermale, ungerea corpului cu nămol, înotul, săriturile de pe trambulină, degustarea de specialităţi culinare şi vinuri, schiatul, yahting-ul, tenisul de câmp, voley-ul, jogging-ui, ultimele dintre acestea necesitând experienţa şi disponibilitatea turistului.
Managementul structurilor turistice de agrement- Experienţa sociala Experienţa socială se bazează pe gradul de socializare a turistului şi plăcerea pe care aceasta o resimte practicând activităţi în mijlocul unei mulţimi reunite ad-hoc. Pentru unele grupuri de turişti (spre exemplu tinerii), experienţa socială constituie un factor imnortant de decizie în alegerea unei anumite destinaţii turistice. Principalele categorii de activităţi şi manifestări menite să amplifice experienţa socială a turistului sunt legate de ospitalitatea, amabilitatea şi înclinaţia spre animaţie a organizatorilor: jocurile de societate, reuniuni în cadrul unor programe comune (foc de tabără, ş.a.), contractele facilitate cu ceilalţi turişti din grup.
Managementul structurilor turistice de agrement- Experienţa sociala Experienţa optimizată se referă la satisfacţiile turistului, date de senzaţia de autodepăşire, în mediul staţiunilor de sejur: satisfacţia odihnei (pasive), a practicării unui anumit sport, a unei anumit proceduri de tratament, a urmării unei anumite diete, a contemplării răsăritului sau apusului de soare. O anumită vacanţă nu înseamnă neapărat doar o experienţă, ci ea poate fi concepută ca o combinaţie a celor 4 domenii de experienţă, strategie, alese în funcţie de motivaţia, aspiraţiile şi aşteptările turiştilor
Managementul structurilor turistice de agrement
Structurarea principalelor servicii de agrement va urmări, în principal, formarea mai multor experienţe. In funcţie de caracterul prestaţiilor, tipologia serviciilor de agrement include: z z z z z
servicii servicii servicii servicii servicii
cu caracter cultural-educativ; cu caracter recreativ; cu caracter sportiv; de intermediere; diverse.
Managementul structurilor turistice de agrement În concluzie, dezvoltarea structurilor turistice de agrement prezintă o deosebită importanţă: { agrementul reprezintă un mijloc principal de individualizare a ofertei turistice; { agrementul constituie o sursă importantă de încasări; { agrementul reprezintă o cale de manifestare a concurenţei şi competitivităţii între staţiunile turistice; { agrementul a devenit principala motivaţie turistică a majorităţii solicitanţilor; { agrementul constituie un element de fundamentare a strategiei de amenajare a zonelor turistice. { promoveaza principiul ,,acelaşi acoperiş", adică a oferirii în aceeaşi incintă a tuturor serviciilor turistice.
Managementul structurilor turistice de tratament Vacanţele de sănătate constituie parte integrantă a sistemului de ocrotire a sănătăţii şi un instrument prin care se pot realiza obiective multiple şi complexe macroeconomice. Astfel de vacanţe sunt oferite prin intermediul turismului balnear, care constituie atât un remediu în realizarea unor acţiuni profilactice, cât şi un înlocuitor al unor medicamente în realizarea unor tratamente medicale. Apelarea la turismul balnear prezintă, în acest caz, şi multiple alte avantaje: costul mai scăzut al tratamentului, previne apariţia unor efecte secundare, nu este toxic, are o eficienţă mai ridicată.
Managementul structurilor turistice de tratament Faţă de celelalte forme de turism şi produse turistice formate preponderent pe tema vacanţelor active, turismul balnear prezintă o serie de particularităţi: { grad ridicat de individualizare a cererii şi a preferinţelor turistice; { adresabilitate cunoscută, către un grup ţintă de turişti, care se încadrează într-un anumit spectru de boli. La acestea, se mai adaugă, de multe ori, şi un număr de turişti, care nu solicită un tratament, sau persoanele care însoţesc bolnavii; { specificitatea sejurului, care derivă din însăşi definiţia curelor balneare: modalităţi de tratament ce se bazează pe folosirea repetată a unor mijloace terapeutice naturale, după prescripţiile medicale în corelaţie cu schimbarea mediului obişnuit de viaţă al turistului;
Managementul structurilor turistice de tratament {
{ {
{ {
specificitatea procedurilor terapeutice, care devin servicii asociate de turism (masaj subacvatic, împachetări, gimnastică, proceduri de fizioterapie, aerosoli ş.a.); asistenţa medicală pe toată durata curei cu cadre de specialitate şi auxiliare; necesitatea prestării unor servicii de instruire, de informare a turiştilor, cu privire la respectarea curei balneare, respectarea unui anumit regim de viaţă după terminarea sejurului şi măsurile pe care ar trebui sa le ia turistul în cazul apariţiei anumitor simptome; scopul, obiectivele turismului balnear: ameliorarea, recăpătarea sănătăţii; dotările specifice de aparatură medicală, bioinginerească
Managementul structurilor turistice de tratament Cercetând modul de valorificare a potenţialului turistic balnear în perioada actuala constatăm o serie de neconcordanţe (paradoxuri): { neconcordanţă între gradul de dotare al staţiunii şi solicitările către acestea. în perioada postsocialistă au scăzut drastic cererile, îndeosebi, în staţiunile de prestigiu; { neconcordanţă dintre tabloul bolilor preponderente şi solicitările de bilete către staţiunile care tratează aceste boli. Spre exemplu, deşi ponderea bolilor cardiovasculare a crescut, solicitările de bilete către staţiunile care tratează aceste boli (Covasna, Vatra Dornei) au scăzut. { neconcordanţă între măsurile de distribuire a fondurilor de investiţii şi solicitările reale în profil teritorial; { neconcordanţă între vânzarea (repartiţia) biletelor şi măsurile privind dezvoltarea zonelor turistice solicitate.
Managementul structurilor turistice de tratament Deşi principalul obiectiv este refacerea, ameliorarea stării de sănătate a organismului, operatorii de turism nu trebuie să se orienteze doar spre conceperea unor programe turistice destinate odihnei pasive, ci, dimpotrivă, s-a constatat că „vacanţele active" sunt mai indicate. Programele de turism balnear sunt concepute, de regulă, în următoarele variante: z z z z
tratament în serii complete de 20 zile; tratament în serii complete de 18 zile; odihnă în serii complete de 12 zile; odihnă în serii complete de 7 zile.
Conceperea „vacanţei active" depinde, în primul rând, de grupul ţintă a cererii turistice, de vârstă, categoria socială, motivaţia, aşteptările şi preferinţele acestuia. în cadrul programelor turistice ale actualelor agenţii, principalele variante de vacanţe active pentru turismul balnear includ: drumeţii şi excursii în împrejurimi, participări la diferite festivaluri tradiţionale, de modă, port popular, muzică şi diverse manifestări; participare la sărbători.
Managementul structurilor turistice de tratament Principalul document specific petrecerii unei vacanţe axate pe turismul balnear este biletul de odihnă şi tratament, emis de societatea de turism, care permite încasarea contravalorii prestaţiilor turistice de către societăţile de turism şi, totodată, asigură turistului toate serviciile medicale şi auxiliare pe durata sejurului. Biletele se emit în 3 exemplare şi cuprind date referitoare la staţiunea de odihnă, perioada de sejur, gradul de confort, valoarea serviciilor, comisionul agenţiei, preţul total al biletului. Operatorul de turism utilizează mai multe documente în vederea unei bune organizări a serviciilor turistice balneare: diagrama valorificării locurilor, borderourilor de încasări-restituiri. Diagrama valorificării locurilor este o situaţie a tuturor locurilor contractate de prestatorii de servicii pentru a fi valorificate. Pe baza diagramei, agentul de turism poate cunoaşte, în orice moment, situaţia locurilor libere. Borderoul de încasări-restituiri este documentul în care se înscriu zilnic încasările şi restituirile din valoarea locurilor totale. Documentul cuprinde date referitoare la staţiune, numărul de zile şi de turişti, ziua de încasări-restituiri, valoarea comisionului, a restituirilor şi a penalizărilor.