32 0 808KB
Universitatea Valahia Târgovişte Facultatea de Ştiinţe Economice Specializarea:Economia Comerţului Turismului şi Serviciilor
Turismul religios şi tendinţele dezvoltarii sale
Profesor:State Ionela
Târgovişte 2013
Argument.................................................................................................................pg3 Capitolul 1. Noţiuni teoretice privind turismul religios...........................................pg4 1.1 Conceptul de turism religios...............................................................pg4 1.2 Formele turismului religios.................................................................pg6 1.3 Tendinţe dezvoltării turismului religios...............................................pg6 Capitolul 2. Prezentarea turismului religios din Bucovina....................................pg8 2.1 Obiective turistice în Bucovina .............................................................pg8 2.2 Mănăstirile bucovinene………………………………………………..pg9 Capitolul 3.Cercetări privind turismul religios în Bucovina .................................pg11 3.1 Materiale şi metode de cercetare………………………………………pg11 3.2 Rezultatele cercetării..............................................................................pg13 Concluzii…………………………………………………………………pg15 Bibliografie…...………………………………………………………….pg16
Am ales o astfel de temă deoarece asistăm la o renaştere a acestei forme de turism.Ea este veche de mii si mii de ani, iar acum ia amploare cu ajutorul unei alte viziuni asupra turismului religios şi de pelerinaje.Noile sale dimensiuni o fac un domeniu atractiv pentru agenţiile de turism, autorităţile naţionale şi locale, tour-operatorii, companiile de transport, mediile universitare, administraţiile publice, cele care se ocupă de infrastructura generală şi specifică, precum şi altele. Între turism şi cultură respectiv între turism şi religie există nenumărate interacţiuni şi combinaţii pe baza relaţiei dintre obiectivul cultural/locul sacru şi motivaţia turistului în funcţie de care se pot analiza mai multe aspecte. În ultimele decenii ale secolului XX, turismul mondial şi-a diversificat formele de manifestare pe plan internaţional, încercând să valorifice cele mai valoroase obiective culturale si
2
religioase din patrimoniul cultural religios al unei ţări. Organizaţiile interne şi internaţionale vin în întampinarea celor interesaţi şi elaborează modele de succes pe care aceştia să le urmeze.Cea mai cunoscută şi unică în domeniu este Asociaţia Mondială de Turism Religios înfiinţată în 2006 în SUA. Capitolul 1 cuprinde în prima parte ,trecutul şi prezentul turismului religios în lume şi în România, precum şi implicaţiile sale asupra călătoriilor. A doua parte descrie regiunile cu potenţial turistic religios din România şi Israel, cât şi activitaţile care pot creşte şi ajută dezvoltarea acestui tip de turism şi influenţa acestuia în economia ţării. Capitolul 2 cuprinde informaţii despre obiectivele turistice de tip religios din Bucovina iar mănăstirile sunt cea mai mare atractie a zonei, însă sunt de părere că si acestea sunt slab exploatate, si că s-ar putea crea pachete mult mai complexe, care întradevăr să promoveze toate mănăstirile, nu doar cele care sunt monumente UNESCO, deoarece fiecare are o istorie unică în spate, si povestea fiecăreia este aproape la fel de interesantă. Capitolul 3 prezintă o metodă de cercetare , în această lucrare voi încerca să analizez acest tip de turism practicat în Bucovina prin prisma punctelor pozitive si a punctelor negative, pentru a se putea contura o idee despre ce se face bine, dar si pentru a se vedea unde mai trebuie făcute îmbunătătiri. Această lucrare nu este una teoretică, ci una mai degrabă practică, deoarece aceste aspecte le-am observat chiar eu, în cadrul unei excursii în această regiune, si consider că această lucrare poate fi utilă persoanelor, societătilor sau chiar institutiilor care promovează sau interactionează cu turismul religios din Bucovina. În realizarea acestui proiect am folosit 18 surse bibliografice din care am cules informaţii ,care mi-au fost de folos pentru realizarea acestiu proiectului.
Capitolul 1.Noţiuni teoretice privind turismul religios
Între turism şi religie există nenumărate interacţiuni şi combinaţii pe baza relaţiei dintre locul sacru şi motivaţia turistului. Prima parte a acestui proiect prezintă trecutul şi prezentul turismului religios în lume şi în România, precum şi implicaţiile sale asupra călătoriilor. A doua parte
3
descrie regiunile cu potenţial turistic religios din România şi Israel, cât şi activitaţile care pot creşte şi ajută dezvoltarea acestui tip de turism şi influenţa acestuia în economia ţării. Turismul religios este acel tip de turism care are ca scop vizitarea edificiilor religioase cu implicaţii de ordin spiritual. Noţiunea de religios s-a dezvoltat de la înţelegerea motivaţiilor turiştilor. Diferenţa dintre această formă de turism şi altele o constituie motivaţia religioasă a turiştilor 1. . 1.1
Conceptul de turism religios
Călătoriile cu scop religios nu sunt un fenomen nou. Religia este de mult timp un motiv integrant pentru a întreprinde călătorii şi este de obicei considerată CEA mai veche formă de călătorie non economică. În fiecare an milioane de oameni călătoresc către destinaţiile de pelerinaj cele mai importante din punct de vedere religios de pe întreg pământul, atât de origine mai veche cât şi modernă. Călătoriile motivate de religiozitate şi spiritualitate au devenit răspândite pe scară largă şi popularizate în ultimele decenii, ocupând un segment important din turismul internaţional, crescând substanţial în ultimii ani, atât proporţional cât şi în termeni absoluţi.2 O creştere continuă în acest segment de piaţă pare a fi o tendinţă previzibilă şi pe viitor. Creşterile călătoriilor motivate religios au coincis cu creşterea turismului în epoca modernă, şi chiar dacă industria şi ale sale "practici asociate interacţionează cu viaţa religioasă şi instituţiile religioase, în aproape fiecare colţ al lumii", turismul religios este unul dintre domeniile cele mai puţin studiate din cadrul cercetării turismului. Aceasta îndeosebi, în comparaţie cu celelalte aspecte ale sistemului turistic şi pieţelor conexe. Lucrul acesta este surprinzător, deoarece religia a jucat un rol-cheie în dezvoltarea agrementului de-a lungul secolelor şi a influenţat modul în care oamenii îşi folosesc timpul lor liber. Ca atare, modelele de deplasare moderne şi activităţile nu pot fi pe deplin înţelese cu excepţia cazului în care religia este, de asemenea, luată în considerare. 3 Numai recent savanţii, guvernele, precum şi agenţiile de turism au luat la cunoştinţă de numărul tot mai mare de turişti motivaţi religios, sau, cel puţin, de creşterea vizitelor schiturilor sacre în conjunctura creşterii generale a patrimoniului cultural şi de turism. Acest interes public a apărut în principal din cauza potenţialului economic pe care îl presupune aceste călătorii religioase. Ca rezultat, locurile venerate sunt acum privite ca resurse turistice profitabile ce pot fi vizitate de turiştii interesaţi de situri culturale şi istorice. Moschei, biserici, catedrale, căi de pelerinaj, arhitecturi sacre, şi atracţiile metafizice sunt folosite în mod vizibil în turismul promoţional, după cum arată în cercetările recente de marketing şi conotaţiile sale religioase milenare. Ca urmare a introducerii pe piaţă şi a creşterii intereselui general pentru turismul cultural, situ-rile religioase sunt frecventate tot mai mult de turiştii curioşi decât de pelerinii spirituali. Un alt aspect al turismului religios este că acesta implică din partea turiştilor un anumit nivel de instruire şi de cultură pentru a putea aprecia obiectivele din punct de vedere al arhitecturii, al valorii şi semnificaţiilor spirituale. Scopul acestui tip de turism, dincolo de nevoia de cunoaştere şi de plăcere estetică, este dorinţa unei experienţe divine. http://biblioteca.regielive.ro/proiecte/turism/turismul-religios O. Snak, N. Neacsu, P. Baron,” Economia turismului” ,Ed. Expert, Bucuresti, 2001 3 OSCAR SNAK, 1975, “Economia si organizarea turismului” Editura Sport - Turism, Bucuresti 1 2
4
Turismul religios este o forma de turism care exista, de secole si care mai pastreaza înca unele trasaturi, în privinta pelerinajului propriu-zis, dar care a evoluat enorm. Astazi turismul religios implica din partea turistilor un nivel de instruire si un grad de cultura ridicate care sa permita aprecierea obiectivelor cultural-religiose din punct de vedere al arhitecturii, constructiei, valorii, semnificatiilor spirituale si continutului de obiecte de arta. Se pastreaza înca pelerinajele determinate de traditiile religioase din diferite tari (pelerinajul obligatoriu la Mecca), sau cele legate de evenimente si manifestari specifice (moaste de sfinti, icoane facatoare de minuni). 4 Turismul religios este un fenomen complex care se afla în continua transformare si diversificare, pastrându-si însa elementul de baza care l-a consacrat: religia. Turismul de factura religioasa apare în a II-a etapa a evolutiei turismului, numita etapa pseudo-turistica, ce coincide perioadei evului mediu timpuriu si mijlociu pâna în epoca renasterii. Pelerinajele religioase se îndreptau spre Roma si Ierusalim pentru crestini, Meka si Medina în Arabia Saudita pentru musulmani, Lhasa si sanctuarele din India si Indochina pentru budisti, muntele Fuji pentru japonezi.5 Turismul religios este acel tip de turism care are ca scop vizitarea edificiilor religioase cu implicatii de ordin spiritual. Notiunea de religios s-a dezvoltat de la întelegerea motivatiilor turistilor.6 Diferenta dintre aceasta forma de turism si altele o constituie motivatia religioasa a turistilor.
1.2 Formele turismului religios Formele de manifestare ale turismului religios sunt diverse7: − vizite la lăcaşurile sfinte; − pelerinaje religioase; − tabere religioase pentru tineret Vizitele la locasurile sfinte pot fi facute individual sau in grupuri organizate cum sunt pelerinajele sau taberele religioase,se practica de o anumita categorie de persoane si vizeaza atat promovarea valorilor culturale cat si cele spirituale, de aceea nu se poate face distinctie intre turismul cultural referindu-ne la vizitarea edificiilor religioase si turismul religios. Taberele religioase pentru tineret se desfasoara în toata lumea în perioada de vara. În cazul României, conform strategiei propuse prin programul „Orizont 2025”, autoritatile vor sprijini bisericile de diferite culte, în special pe cele care ajuta tinerii cu probleme sociale. El poate fi individual sau în grup organizat cum sunt pelerinajele si taberele religioase. Se practica de catre o anumita categorie de persoane si vizeaza atât promovarea valorilor culturale, cât si a celor spirituale. De aceea nu se poate face o distinctie neta între turismul cultural, referindu-ne la vizitarea edificiilor religioase, si turismul religios. Spre exemplu, turistii care merg la manastiri din curiozitate, din nevoia de a cunoaste locuri si lucruri noi, atrasi de frumusetea lor prin arta, prin faptul ca sunt situate în locuri mai retrase, pitoresti dar si prin viata deosebita pe care o duc cei ce locuiesc în ele, în momentul întâlnirii cu lacasul de cult ei se transforma subit în pelerini: îsi schimba vestimentatia, aprind o lumânare, se închina la icoane. Impactul a operat ceva în el. Întâlnirea cu sacrul modifica motivatia exterioara a calatoriei, vizitatorul descoperind si o 4
I.Ionescu, 2002, ”Turismul fenomen social-economic si cultural”, Ed. Oscarprint, Bucuresti Biblioteca.regielive.ro/referate/turism/turismul-religios-151633.htm 6 N. Neacsu, A., 2002 "Economia turismului" - Studii de caz. Reglementari", Editura Uranus, Bucuresti 5
7
O. Snak, N. Neacsu, P. Baron, 2001, “Economia turismului “Ed. Expert, Bucuresti
5
motivatie interioara, de alt ordin decât cel pur turistic8.
1.3 Tendinţe dezvoltării turismului religios Pornind de la notiunea de turism cultural religios se poate vorbi de doua mari tendinte de calatorii9: - Calatorie unifunctionala, care are un singur scop de natura religioasa. Un exemplu foarte bun în cazul României sunt calatoriile religioase efectuate la lacasuri cu icoane facatoare de minuni: manastirea Neamt, manastirea Agapia, Sihastria sau Nicula. Participantul la acest gen de calatorie este strict pelerinul. - Calatorie plurifunctionala, care îmbina aspectele religioase ale calatoriei cu cele strict culturale, si care permit vizitarea unui numar mai mare de obiective turistice. Atunci când elementul de atractie pentru turisti se afla într-un monument sau alta forma a patrimoniului cultural de factura religioasa, se poate vorbi de turism în spatiu religios 10. O alta tendinta a ultimelor decenii ale secolului trecut este de a petrece un sejur în apropierea unor lacase de cult renumite. Astfel, multe ansambluri monahale si-au realizat propriile case de oaspeti în care primesc un numar redus de credinciosi si în care trebuie respectate anumite norme pe durata sederii, pentru a nu perturba ordinea activitatii monahale. Între turism si religie exista nenumarate interactiuni si combinatii pe baza relatiei dintre locul sacru si motivatia turistului.Centrele de pelerinaj sunt mijloace moderne de promovare a spiritualitatii si culturii în contextul ecumenic local si international11. Acestea au rolul de a dirija, coordona si controla procesul de organizare al pelerinajelor. Acestea ofera o serie de servicii cum ar fi12: - excursii pentru crestini din tara si strainatate; -pelerinaje pentru pelerini de alte confesiuni, în special din Europa Occidentala; -tururi de orase; -expeditii si tabere de studii; -cazare în case de oaspeti si spatii de primire ale bisericii, în România; -consiliere pelerinaje;-servicii de informare pentru turismul religios. Se considera ca pelerinajul modern este un pact pe care industria turismului l-a încheiat cu religia. Cei care sustin diferente fundamentale dintre turism si pelerinajul religios puncteaza disensiunile majore. Pelerinajul este vazut ca o calatorie la locuri sfinte, întâlniri sau manifestari cu caracter religios. Dupa opiniile bisericii, pelerinajul nu vizeaza doar influentarea pshicului prin instalarea linistii sufletesti, împlinirea spirituala ci considera ca o cale de atingere a acestei stari este biciuirea fizicului. În Antichitate, principally centre de pelerinaj era: Karnack, Tuba, Egypt , Kurukshetra, India ,Dodona, Epirus, Delphi, Grecia , Efes, Turcia ,Baalbek , Liban , Ierusalim, Israel. În secolul IV e.n., perlerinajul începe sa fie practicat si de crestini. Locul preferat de catre pelerinii crestini era Ierusalimul. În Evul Mediu, pelerinajul este13: N. Neacsu,2007 ,”Master Planul pentru dezvoltarea Turismului National”,Bucuresti I.Ionescu, 2002, “Turismul fenomen social-economic si cultural”, Ed. Oscarprint, Bucuresti 11 N. Neacsu, 2000, “Turismul si dezvoltarea durabila” , Ed. Expert, Bucuresti. 8
9 10
http://www.finantare.ro/pag67,Axa-5_-Dezvoltarea-durabila-si-promovarea-turismului.html
Nita Constantin, 2000,” Piata turistica a României” ,Ed. Ecran Magazin, Brasov. C. Cristureanu, 1992 ,”Economia si politica turismului international”, Ed. Abeona, Bucuresti
12 13
6
-egitimat de catre ecleziastici -devine un fenomen colectiv -este alimentat de nevoia individului de a-si salva sufletul - are ca destinatii principale :Mormântul Sfânt din Palestina, Santiago de Compostela, Czestochowa si Roma World Religious Travel Association (WRTA)Modeleaza Era Moderna a Liderilor în Turismul Religios WRTA este principala organizatie, ce are ca scopmodelarea, îmbogatirea si extinderea la nivel globala industriei turismului religios.Unu din 4 turisti sunt interesati de turismul religios, numerosi turoperatori au început sa elaboreze circuite cu caracter religios, 10 din 1000 de agentii turistice vând circuite cu caracter religios, s-a înregistrat o crestere imensa a programelor turistice si taberelor oferite de biserici si organizatii religioase, s-a înregistrat o crestere a numarului de ghiduri turistice, brosuri, pliante etc. cu caracter religios.14 Comparativ cu Occidentul, în România lucrurile stau mai bine în ceea ce priveste turismul religios si pelerinajele. Manastirile din România sunt des vizitate de turisti, acest fapt a dus la o crestere considerabila a lacaselor de cult în ultimii ani.
Capitolul 2. Prezentarea turismului religios în Bucovina
În ultima vreme, turismul din Bucovina a fost promovat foarte mult, din prisma a 4 tipuri de turism, si anume: turismul religios, turismul pentru traditiile si obiceiurile specifice zonei, turismul pentru sănătate si SPA, precum si turismul activ.
2.1 Obiective turistice în Bucovina Bucovina este printre cele mai atractive si frecventate zone turistice de pe harta României 15. Nu intamplator de altfel, aceasta zona, vestita astazi in intreaga lume, a fost distinsa in anul 1975 cu premiul international “Pomme d’Or” de catre Federatia Internationala a Ziaristilor si Scriitorilor de Turism.Numărul impresionant al bisericilor din Bucovina cu interesantele fresce interioare şi exterioare, a fost păstrat încă din timpurile medievale. Datorită unicităţii şi valorii lor artistice, acestea au fost adăugate la Lista cu Moşteniri Culturale Internaţionale a UNESCO, în Nicoleta Petcu,2001,” Statistica in turismul religios” , Editura Albastra, Bucuresti http://biblioteca.regielive.ro/proiecte/turism/turismul-religios-in-bucovina-73359.html
14 15
7
1993. Într-adevăr, nu există alt loc pe pământ în care se afla un astfel de grup de biserici, cu o aşa de înaltă calitate a frescelor exterioare16.
2.2Mănăstirile bucovinene Mânăstirea Putna
Mânăstirea Voroneţ
MÂNĂSTIREA PUTNA17: Anul construcţiei: 1466-1469 Construită de: Ştefan cel Mare Locaţia: Putna, judeţul Suceava Sumar:Actuala biserică a fost practic reconstruită între 1653 şi 1662 de către Vasile Lupu şi urmaşii săi. MÂNĂSTIREA VORONEŢ: Anul construcţiei: 1488 Construită de: Stefan cel Mare Locaţia: Voronet, Judetul Suceava Sumar: Biserica Sfantul Gheorghe a Mânăstirii Voroneţ este probabil cea mai cunoscuta biserica din Romania atat pentru frescele ei exterioare, cu o luminozitate si culori foarte intense cat si pentru sutele de figuri bine pastrate pe zugraveala de azur18. Moldoveanu, Gh. C. 2002, “Bucovina: Onomastică și istorie”, București Moldoveanu, Gh. C. , 2002, “Bucovina: Onomastică și istorie”,București 18 www.bucovina.ro 16 17
8
Mânăstirea Suceviţa
Mânăstirea Moldoviţa
MÂNĂSTIREA SUCEVIŢA: Anul construcţiei: 1583 Construită de: Irimia, Simion şi Gheorghe Movilă Locaţia: Suceviţa, judeţul Suceava Sumar: Această clasică biserică moldovenească, având cele 5 camere, prezintă prima noile tendinţe arhitecturale: firide mai mici şi trei piedestaluri pentru turn. Frescele sunt remarcabile, colorate şi bine păstrate. MÂNĂSTIREA MOLDOVIŢA: Anul construcţiei: 1532 Construită de: Domnitorul Petru Rareş Locaţia: Vatra Moldoviţei, judeţul Suceava Sumar: Cea mai importantă caracteristică a Bisericii „Buna Vestire” este exonartexul cu cele trei bolţi în faţada vestică. Bucovina se afla în Nordul Moldovei, una din cele trei mari provincii istorice ale României, alaturi de Muntenia si Transilvania. Regiunea şi-a primit acest nume după anexarea acesteia la Imperiul Hapsburgic, în 1775. Din punct de vedere turistic, Bucovina este cel mai bine cunoscută datorită mănăstirilor construite aici de către domnitorii si boierii moldoveni, mănăstiri unice, reprezentate fiecare de către o culoare specifică: Voronet - albastru, Sucevita – verde, Moldovita – galben, Humor – rosu. Aceste mănăstiri au fost construite majoritatea în timpul domniei lui Stefan cel Mare (1457 – 1504), iar munca domnitorului a fost continuată cu devotament de către fiii acestuia, Petru Rares remarcându-se prin faptul că el a fost primul care a împodobit fatadele mănăstirilor si ale bisericilor cu fresce deosebit de frumoase care ilustrau pasaje din Biblie. Totodată, datorită unicitătii mănăstirilor, până în acest moment 6 mănăstiri au intrat în patrimoniul UNESCO. Din aceste considerente, precum si din cauza frumusetii naturii si a localnicilor deosebit de primitori, Bucovina e alegerea ideală pentru turistii care doresc să se bucure de atmosferă linistită si relaxantă. Desi în Bucovina cel mai important tip de turism practicat e cel religios, pe lângă acesta mai sunt practicate si alte tipuri, precum turismul pentru traditii (sau turism rural), turismul pentru sănătate si SPA, precum si turismul activ. Majoritatea turistilor care vin în această regiune încearcă să combine mai multe tipuri de turism, pentru că este o regiune care oferă mult prea multe atractii, ca cineva să poată experimenta un singur tip de turism. Astfel, produsele turistice
9
oferite în această regiune includ tururi de 1-2 zile ale mănăstirilor, sau tururi mai lungi pentru relaxare în natură si în mediul rural. Din păcate, agentiile de turism care oferă pachete turistice în această regiune oferă foarte putine pachete, iar acestea majoritatea sunt axate pe turismul religios, si mai exact oferă tururi ale mănăstirilor bucovinene. Astfel, probabil si din cauza agentiilor de turism, turismul religios este cel mai bine promovat aici, iar mănăstirile din Bucovina sunt cea mai mare atractie a zonei, însă sunt de părere că si acestea sunt slab exploatate, si că s-ar putea crea pachete mult mai complexe, care întradevăr să promoveze toate mănăstirile, nu doar cele care sunt monumente UNESCO, deoarece fiecare are o istorie unică în spate, si povestea fiecăreia este aproape la fel de interesantă.
Capitolul 3. CERCETĂRI PRIVIND TURISMUL RELIGIOS ÎN BUCOVINA
3.1 Materiale şi metode de cercetare Pentru realizarea acestei cercetări am participat la o excursie de studiu în Bucovina, excursie care a durat mai multe zile, si care a avut ca principal obiectiv analiza tuturor formelor de turism practicate în Bucovina. Astfel, în această excursie am vizitat mai multe mănăstiri si biserici din zona Bucovinei, si am cules date referitoare la acest tip de turism. Totodată, am vizitat si primul si singurul Centru National de Informare si Promovare Turistică din tară, pentru a vorbi cu persoanele care se ocupă în mod direct de promovarea turistică a Bucovinei. De asemenea, în cadrul acestei vizite ne-au fost furnizate diverse date referitoare la numărul de sosiri, numărul de înnoptări din regiune, precum si gradul de ocupare netă a unitătilor de cazare, pentru a ne face o ideea reală despre situatia turismului din Bucovina
10
în cifre. Astfel, pe durata celor 4 zile de vizită, am vizitat 4 mănăstiri monumente UNESCO, precum si mai multe biserici aflate atât în mediul rural precum si în cel urban, pentru a vedea diferentele, daca acestea există între lăcasele de cult de la tară si cele de la oras. Fiecare mănăstire pe care am vizitat-o este unica în felul ei, si povestea fiecăreia este spusă cu multă dăruire de măicutele care slujesc în ele. Mănăstirea Voronet este specială mai ales din două motive: albastrul unic cu care ea a fost pictată, nuantă care nici până în ziua de azi nu a putut fi reprodusă, dar si faptul că ea a fost ridicată în doar patru luni si jumătate, perioadă de timp care a fost un record pentru perioada aceea. La mănăstirea Sucevita, pe lângă nuanta unică de verde, o altă curiozitate este si legenda din spatele clădirii mănăstirii, care spune că pentru a-si răscumpăra păcatele, o femeie a dus cu carul ei tras de boi timp de 30 de ani materialele necesare pentru constructia acesteia. si la mănăstirea Moldovita, principala atractie e nuanta de galben utilizată la pictarea ei, dar de asemenea si povestea acesteia, care ne spune că prima mănăstire Moldovita, ctitorită de voievozii Musatini, s-a prăbusit din cauza alunecărilor de teren, si a fost reconstruită de către Petru Rares pe un teren învecinat, mai la ses, si a transformat-o într-o mică fortăreată. Mănăstirea Humor este unică din cauza nuantei de rosu în care ea este pictată, dar totodată si din cauză că mănăstirea face parte dintr-un ansamblu de 4 obiective (biserica, ruinele caselor călugăresti, turnul clopotnită, precum si turnul lui Vasile Lupu) care sunt în prezent în patrimonial UNESCO. Când am vizitat însă bisericile, indiferent de mediul din care proveneau, la arhitectură erau foarte asemănătoare cu mănăstirile, influenta mănăstirilor asupra acestora fiind evidentă. Mai departe, după aceste vizite, am decis să analizăm numărul persoanelor care sosesc în Bucovina, al celor care înnoptează aici, precum si gradul de ocupare netă al unitătilor de cazare, pentru a vedea care este evolutia acestor 3 indicatori între anii 2001 si 2010. Numărul de sosiri din Bucovina în anii analizati este prezentat în graficul de mai jos:
Graficul 1. Numărul de sosiri în Bucovina în anii 2001-2010, CNIPT Suceava Acest indicator, ne interesează în special pentru a vedea raportul dintre turistii autohtoni care vizitează zona si turistii străini. După cum bine se vede, numărul turistilor străini care vizitează Bucovina este mult mai mic decat cel al românilor, situatie pentru care există în opinia noastră mai multe explicatii logice: în primul rând, ofertele din Bucovina sunt slab promovate în afara tării, putini tour-operatori oferind tururi exclusive în această regiune; există tour-operatori străini, care oferă tururi în România, însă aceste tururi acoperă fiecare zonă a tării în o zi, ceea ce e prea putin pentru aceasta zonă comprimată, însă plină de inedit; totodata, prezenta străinilor pe
11
meleagurile noastre este redusă si din cauza lipsei serviciilor adiacente celor de cazare si alimentatie – în Bucovina se ofera facilităti de cazare pentru toate buzunarele si pentru toate pretentiile, servicii de alimentatie de asemenea, însă nu se poate sta intr-o asemenea zonă prea mult timp, fără servicii suplimentare precum excursii, ghidaje, sau activitati recreative controlate, activităti care trebuiesc initiate în primul rând de către unitatile de cazare. Numărul de înnoptări din Bucovina în anii analizati este prezentat în graficul de mai jos:
Graficul 2. Numărul de înnoptări în Bucovina în anii 2001-2010, CNIPT Suceava Ca și în cazul numărului de sosiri, străinii înnoptează în Bucovina foarte putine nopți, de aici rezultând că sejururile străinilor în această regiune sunt de scurtă durată, confirmând practic că străinii ajunși în această regiune participă la un tur al tării, și că în fiecare regiune stau foarte putin. În urma calculului raportului dintre numărul de sosiri și cel de înnoptări în funcție de tipul de turist (străin sau român), am observat că turiștii străini au înnoptat din ce în ce mai mult în cei 10 ani analizați, însă cu toate acestea, media de înnoptare a lor a crescut până la 1,85 nopți, ceea ce este foarte puțin. În cazul turiștilor români, media de înnoptare a scăzut la 2,44 nopți, ceea ce este destul de grav, dar probabil cea mai bună explicație pentru aceste modificări este tendința pentru turismul de weekend, pentru turismul care implică doar 1 sau 2 nopți de cazare. Gradul de ocupare netă al unităților de cazare din Bucovina în perioada studiată este prezentat în graficul de mai jos:
Graficul 3. Gradul de ocupare netă al unitărilor de cazare din Bucovina în anii 2001-2010, CNIPT Suceava Analiza acestui indicator ne oferă gradul oficial de ocupare al unităților de cazare. După cum bine se vede, acesta este foarte mic, si a tot scăzut de-a lungul anilor, ceea ce nu este deloc bine. Cu toate acestea, scăderea acestuia după anul 2008 poate fi pus si pe seama crizei economice. Desi acestea sunt rezultatele oficiale, luând în considerare că în această regiune își desfășoară activitatea foarte multe pensiuni, care de obicei mai închiriază camere și fără forme legale, nu putem să luăm în considerare aceste valori în totalitate.
12
3.2 Rezultatele cercetării În urma excursiei de studiu, am identificat puncte pozitive si puncte negative ale turismului religios din Bucovina, aspecte pe care le voi enumera mai jos: Puncte pozitive: Picturi deosebit de frumoase – picturile din interiorul și din exteriorul mănăstirilor sunt foarte frumoase, înfățisând scene din Biblie; Decorațiuni frumoase – obiectele de decor din mănăstiri și din complexele monahale au un farmec aparte, dând originalitate locului. Unele din aceste decorațiuni sunt foarte vechi, unele datând de la finalul secolului XVI; Arhitectură interesantă – arhitectura clădirilor religioase din Bucovina este unică în țară, iar în lume, mai sunt clădiri cu o asemenea arhitectură doar în partea de Bucovina din Ucraina; Atmosferă primitoare și aducătoare de speranță – în interiorul mănăstirilor atmosfera este unică, și cumva îndeamnă spre umilință. Măicuțele ce se îngrijesc de aceste lăcașe de cult încearcă să mentină atmosfera de pioșenie chiar și cu multimea de vizitatori prezenți. Cu toate acestea, o parte din ele nu vor să interacționeze prea mult cu vizitatorii din cauză că ele cred că mănăstirea este un loc unde oamenii trebuie să se roage, și nu doar să meargă sa facă poze, iar o altă parte sunt foarte deschise către publicul larg oferind informații despre orice sunt întrebate (orice ține de viața publică a lor, și puțin și din cea monahală). Totodată, atmosfera din complexele monahale te duce cu gândul la timpurile vechi, neatinse cumva de modificările apărute de-a lungul timpului. Restaurarea mănăstirilor – majoritatea mănăstirilor din Bucovina datează din secolul XVI, și degradarea acestora este cât se poate de evidentă. Cu toate acestea, majoritatea mănăstirilor au trecut prin procese de restaurare, sau sunt în prezent în asemenea procese, pentru a împiedica degradarea mai mare, sau pentru a îmbunătăți sau proteja picturile mănăstirilor. Cu toate acestea, există anumite legi nescrise ale mănăstirilor care nu permit repictarea acestora, așa că singurul lucru ce se poate face e să se protejeze picturile existente. Promovarea UNESCO – o parte din mănăstirile din Bucovina sunt incluse în patrimoniul UNESCO, și astfel beneficiază de promovare la nivel internațional, fapt care este benefic din punctul de vedere al exploatării lăcașelor de cult, dar negativ din puctul de vedere al faptului ca astfel degradarea mănăstirilor este accentuată. Comerțul – la fiecare mănăstire măicuțele vând diverse obiecte pentru a susține activitatea mănăstirii. De la cărti de rugăciuni până la magneți de frigider, poți găsi fel de fel de lucruri care să-ti aducă aminte peste ani că ai vizitat locul respectiv. Din păcate, aici se vând fel de fel de suveniruri care nu sunt neaparat specifice zonei sau domeniului religios. Puncte negative: Lipsa prezentării vieții monohale a măicuțelor – tot ceea ce se poate vedea la o mănăstire e partea frumoasă și vizibilă, adică mănăstirea în sine si pe alocuri câteva măicuțe. Lipseste cu desăvârșire prezentarea vieții mai intime să-i spunem așa a măicuțelor, adică ar fi frumos să aflăm ce fac acestea și în momentele în care nu fac pe ghizii în jurul mănăstirilor.
13
Prea multe informații – la toate mănăstirile la care am fost ni s-au dat mult prea multe informații, pe care indiferent de cât de interesați am fi, nu avem cum să le reținem în urma unei povestiri. Pereți zgâriați – la toate mănăstirile la care am fost, pereții erau scrijeliți, cu scris pe ei, si foarte distruși din acest punct de vedere. Deschiderea mănăstirilor după restaurare – când vizitam mănăstirea Moldovița, aceasta era în plin proces de restaurare. Era plin de schele și unelte peste tot, nu se vedea mai nimic din picturile de la interiorul mănăstirii și exista și riscul de a ne accidenta. Lipsa informațiilor în legătură cu locurile importante din cadrul complexelor monahale – la toate mănăstirile la care am fost, nu prea am găsit informații despre diverse obiecte, sau clădiri din complex. În cel mai bun caz am găsit o tăbliță pe care era descrisă istoria mănăstirii; totodată, acolo mai erau menționate în cel mai bun caz diversele “puncte de atracție”. Lipsa cunoștiințelor de limbi străine – la majoritatea mănăstirilor măicuțelor nu vorbesc limbi străine. Din toate mănăstirile vizitate, doar la mănăstirea Sucevița am dat peste o măicuță ghid care știa vorbi engleză si franceză. Lipsa personalului specializat pentru activitatea de turism – în cadrul complexelor monahale nu există personal specializat care să se ocupe de turiști, iar sarcina de a face pe ghidul pică pe umerii măicuțelor care sunt de servici. Lipsa protecției mănăstirilor împotriva fenomenelor meteorologice – la toate mănăstirile peretele de Nord este spălat de ploi aproape în întregime din cauza lipsei unei protecții împotriva acestora.
3.3 Concluzii În urma excursiei la care am participat, mi s-au confirmat anumite presupuneri legate de Bucovina. Mai exact, această regiune este deosebit de frumoasă, potrivită activităților de recreere și refacere a sănătății și a energiei, cu peisaje superbe, cu tradiții transmise din generație în generație și cu mănăstiri unice în lume. Cu toate acestea, este o zonă slab exploatată din punct de vedere turistic, fiind vizitată de destul de putini turiști, din care doar o mică parte sunt turiști străini. Analizând datele legate de numărul turiștilor din această regiune, se poate trage concluzia că promovarea acestei destinații este mult mai slabă decât ar trebui. Un punct important de menționat este inficiența instituțiilor menite să promoveze regiunea. De exemplu, responsabilii acestora nu dețin cunoștințe de limbi străine necesare pentru a-și desfășura activitatea într-un mod productiv. De asemenea, materialele promoționale disponibile nu sunt actualizate și majoritatea sunt doar în limba română. Totodată, starea avansată de degradare a mănăstirilor va facilita distrugerea acestora, urmând ca în câțiva ani, să nu mai existe un motiv pentru vizitarea acestora. Picturile sunt șterse deja pe o parte din pereți, în unele zone acoperișurile sunt distruse ploaia trecând prin ele, iar la alte mănăstiri geamurile sunt sparte facilitând intrarea păsărilor în acestea. Obiceiurile din această regiune sunt din ce în ce mai comercializate, lăsând obiceiurile moștenite și înlocuindu-le cu altele mai superficiale, mai ușor de vândut. De exemplu, la poarta mănăstirilor se vând fel de fel de obiecte kitch, unele făcute chiar în China.
14
În concluzie, cred că această zonă are un potențial de exploatare foarte mare, și un plan general de gestiune și de promovare al acestei regiuni este necesar pentru a se determina ce se încearcă a se promova precum și pe ce metode. Totodată, acest plan ar trebui să se îngrijească și de tradițiile moștenite și să încerce să le conserve cât mai bine. Tradițiile și obiceiurile trebuie păstrate la forma la care au fost odată, mănăstirile ar trebui recondiționate și protejate împotriva factorilor naturali și umani, calitățile curative ale apelor din subsolul acestei regiuni ar trebui gestionate mai cu folos, și natura trebuie prezervată la starea ei originală.
Bibliografie 1. C. Cristureanu, 1992 ,”Economia si politica turismului international”, Ed. Abeona, Bucuresti 2. I.Ionescu, 2002, ”Turismul fenomen social-economic si cultural”, Ed. Oscarprint, Bucuresti 3. Moldoveanu, Gh. C. - Bucovina: Onomastică și istorie (București, 2002 4. N. Neacsu, 2000, “Turismul si dezvoltarea durabila” , Ed. Expert, Bucuresti 5. N. Neacsu,2007 ,”Master Planul pentru dezvoltarea Turismului National”,Bucuresti 6. N. Neacsu, A., 2002 "Economia turismului" - Studii de caz. Reglementari", Editura Uranus, Bucuresti 7. Nicoleta Petcu,2001,” Statistica in turismul religios” , Editura Albastra, Bucuresti 8. Nita Constantin, 2000,” Piata turistica a României” ,Ed. Ecran Magazin, Brasov 9. OSCAR SNAK, 1975, “Economia si organizarea turismului” Editura Sport - Turism, Bucuresti 10. P. Baron, O. Snak, N. Neacsu, 2001, “Economia turismului “Ed. Expert, Bucuresti 11. http://www.Biblioteca.regielive.ro/referate/turism/turismul-religios-151633.htm 12. http://biblioteca.regielive.ro/proiecte/turism/turismul-religios 13. http://biblioteca.regielive.ro/proiecte/turism/turismul-religios-in-bucovina-73359.html 14. http://www.finantare.ro/pag67,Axa-5_-Dezvoltarea-durabila-si-promovarea-turismului.html
15