28 0 667KB
Comunicarea asertivă 17/10/2014
Comunicarea este…
Decalogul comunicării 1.
Nu poți să nu comunici
2.
A comunica presupune cunoaștere de sine și stimă de sine
3.
A comunica presupune conștientizarea nevoilor celuilalt
4.
A comunica presupune a ști să asculți
5.
A comunica înseamnă a înțelege mesajele
6.
A comunica presupune a da feed-back-uri
7.
A comunica presupune a înțelege procesualitatea unei relații
8.
A comunica presupune a ști să îți exprimi sentimentele
9.
A comunica presupune a accepta conflictele
10. A comunica presupune asumarea rezolvării conflictelor
Modelul clasic al comunicării
Comunicarea: Comunicarea este procesul prin care se încearcă construirea unor realităţi împărtăşite, crearea unor semnificaţii împărtăşite. Este încercarea noastră de a-i face pe ceilalţi să înţeleagă lumea aşa cum o înţelegem noi sau cum vrem să o înţeleagă şi în acelaşi timp, este efortul nostru de a înţelege lumea celor din jurul nostru.
Semnificaţia mea, semnificaţia ta, semnificaţia noastră Citeşte fiecare din următoarele 4 afirmaţii şi scrie răspunsul tău. Poţi fi în acord, dezacord sau neutru în legătură cu afirmaţia. Răspunsul pe care îl dai trebuie să reflecte semnificaţia pe care o are afirmaţia pentru tine. Abilităţile orale sunt mult mai importante decât abilităţile de comunicare scrisă pentru majoritatea job-urilor. Sunt (în acord, în dezacord, nu ştiu) cu această afirmaţie. Eu cred că … Persoanele care sunt cele mai inteligente sunt şi cele care au cele mai bune rezultate şi cel mai mare succes. Sunt (în acord, în dezacord, nu ştiu) cu această afirmaţie. Eu cred că … Un angajat de succes trebuie să fie competitiv şi persuasiv. Sunt (în acord, în dezacord, nu ştiu) cu această afirmaţie. Eu cred că …
Un angajat de succes este mai analitic decât alţii şi consideră că abilităţile tehnice sunt mai importante decât abilităţile de comunicare. Sunt (în acord, în dezacord, nu ştiu) cu această afirmaţie. Eu cred că …
Comunicarea asertivă Asertivitatea se referă la abilitatea de a ne exprima emoţiile şi convingerile fără a afecta şi “ataca” drepturile celorlalţi; asertivitatea în comunicare reprezintă abilitatea de a comunica direct, deschis şi onest, de a exprima emoţiile negative (fără a te simţi stânjenit sau a-l ataca pe celălalt) şi cele pozitive, de a solicita cereri sau de a le refuza, de a spune NU fără a te simţi vinovat sau jenat, respectând drepturile celorlalte persoane.
Comunicarea asertivă Asertivitatea este rezultatul unui set de atitudini şi comportamente învăţate care au ca şi consecinţe pe termen lung îmbunătăţirea relaţiilor sociale, dezvoltarea încrederii în sine, respectarea drepturilor personale, îmbunătăţirea abilităţilor de luare de decizii responsabile, dezvoltarea abilităţilor de management al conflictelor.
Comunicarea asertivă Învăţarea deprinderilor de asertivitate este facilitată şi de contrastarea ei cu cele două modele comportamentale opuse, pasivitatea şi agresivitatea. Pasivitatea este un comportament care poate fi descris ca răspunsul unui persoane care încearcă să evite confruntările şi conflictele. Agresivitatea este o reacţie comportamentală a unei persoane prin care aceasta blamează şi acuză, încalcă regulile impuse, consideră că întotdeauna are dreptate, rezolvă problemele într-o manieră impulsivă, considerând că cei din jurul său sunt nedrepţi faţă de el/ea, are o atitudine critică, ostilă.
Caracteristici şi consecinţe ale comportamentelor asertive, pasive şi agresive Comportament pasiv
Comportament asertiv
Comportament agresiv
Pasivitatea permite celorlalţi să te Asertivitatea înseamnă a gândi şi a Agresivitatea înseamnă să susţii trateze în orice mod vor ei; asta acţiona
în
moduri
care
înseamnă că faci ce vor alţii să faci drepturile tale
susţin ceea ce vrei fără a ţine cont de drepturile şi sentimentele altora
fără ca tu să doreşti asta Problema este evitată
Problema este atacată
Persoana este atacată
Drepturile tale sunt ignorate
Drepturile tale sunt susţinute
Drepturile tale sunt susţinute fără a ţine cont de drepturile celorlalţi
Îi laşi pe ceilalţi să aleagă în locul tău Îţi alegi tu activitatea
Îţi alegi activitatea ta şi pe a celorlalţi
Neîncredere
Ai încredere în tine
Ostil, blamezi, acuzi
Vezi drepturile celorlalţi ca fiind mai Recunoşti şi drepturile tale şi ale Drepturile tale sunt mai importante importante
celorlalţi
decât ale celorlalţi
Mesajele descriptive Ne pot ajuta să schimbăm informaţii într-un mod eficient cu ceilalţi. Sunt caracterizate prin două tactici de bază: limbajul la persoana I şi limbajul descriptiv.
Limbajul la persoana I: comunicarea verbală a percepţiilor şi sentimentelor proprii fără a încerca să se stabilească vreo vină sau să se găsească un responsabil pentru o situaţie neplăcută.
Limbajul la persoana I (tactici de “proprietate” a mesajului) Eficiente
Ineficiente
Sunt supărat pe tine.
Mă enervezi întotdeauna.
Am nevoie de această informaţie specifică pentru Cum te aştepţi să îmi fac treaba fără informaţia a termina acest raport.
adecvată?
Sunt preocupat în legătură cu greşelile din Unii din noi consideră că n-ai fost tu însuţi în ultimul tău raport.
ultima vreme.
Aş dori să suni mai des.
Niciodată nu suni!
Întotdeauna întârzii! Este o idee stupidă! Nu ar trebui să faci aşa!
Limbajul descriptiv Cel ce se bazează pe fapte, evenimente şi comportamente nu cel ce descrie atitudini, interpretări sau alte concepte subiective sau vagi. Mesaje descriptive Eficiente
Ineficiente
Am nevoie de informaţii referitoare la estimările de cost Va trebui să-mi oferi toate informaţiile necesare ca să pot pentru produsul _____, pentru a-mi termina raportul pe
termina raportul acesta asupra costurilor.
data de ______. Ce parte din date lipsesc? Poţi să-mi spui care informaţie De ce nu înţelegi cererea mea? Cum adică cererea mea de
anume ţi se pare neadecvată?
informaţii ţi se pare neadecvată?
Poziţia mea sugerează că am nevoie de A, B şi C pentru a-mi Ştiu ce-mi trebuie pentru a-mi termina raportul. Şi tu ştii dar pregăti raportul. Înţeleg că eşti dispus să-mi dai A şi C dar nu şi B. E corect?
nu vrei să-mi dai.
Comunicarea asertivă este o formă de comunicare prin care îţi exprimi propriile opinii şi emoţii fără să ataci interlocutorul, fiind o modalitate de deschidere a comunicării chiar şi pentru subiectele care sunt potenţial conflictuale.
Această formă de comunicare este o modalitate de evitare a criticii, etichetării, moralizării interlocutorului, focalizând conversaţia asupra comportamentului şi nu asupra persoanei.
Componente: Descrierea comportamentului (ex.: “când vorbeşti urât cu mine”, “când nu respecţi regula”) Exprimarea propriilor emoţii şi sentimente ca şi consecinţă a comportamentului interlocutorului (“mă supără când…”, “sunt furios când…”) Formularea consecinţelor comportamentului asupra propriei persoane (“pentru că nu-mi place să nu respectăm regulile”, “pentru că mă simt rănit”)
Limbajul la persoana a II-a (“tu”) implică judecarea interlocutorului şi întrerupe comunicarea datorită reacţiilor defensive pe care le declanşează. Exemple de mesaje la persoana a II-a: “Nu mai fi atât de critic.” “Este o glumă proastă.”
“Vezi-ţi de treaba ta!” “Nu înţelegi ce-ţi spun?”
Mesajele la persoana I sunt focalizate pe ceea ce simte persoana care comunică şi pe comportamentul interlocutorului şi astfel previn reacţiile defensive în comunicare. Exemple de mesaje eficiente: Sunt stânjenit (emoţia – ce simt faţă de un comportament) când vorbeşti despre greşelile mele în faţa colegilor (comportamentul care m-a deranjat). O să creadă despre mine că sunt un incapabil (consecinţa comportamentului asupra mea). Când nu-mi predai proiectul la timp (comportamentul) voi întârzia cu predarea lucrării iar clientul va fi furios pe mine (consecinţa). Asta mă face să fiu nervos câteva zile (emoţia). Nu m-am simţit foarte bine în ultimul timp (consecinţa) pentru că am petrecut puţin timp împreună (comportamentul). Sunt nemulţumit (emoţia). Sunt îngrijorată (emoţia şi consecinţa) pentru ca nu m-ai anunţat că nu vii la serviciu azi (comportamentul).
Drepturile asertive Dreptul de a decide care sunt scopurile şi priorităţile personale Dreptul de a avea valori, convingeri, opinii proprii Dreptul de a nu te justifica şi de a nu da explicaţii privind viaţa ta Dreptul de a spune celorlalţi cum ai dori să se comporte cu tine Dreptul de a te exprima fără să-l răneşti pe celălalt
Dreptul de a spune NU, NU ŞTIU, NU ÎNŢELEG sau NU MĂ INTERESEAZĂ Dreptul de a cere informaţii şi ajutor Dreptul de a face greşeli, de a te răzgândi Dreptul de a fi acceptat ca imperfect Dreptul de a avea uneori performanţe mai scăzute decât potenţialul tău Dreptul de a-ţi dezvolta viaţa aşa cum doreşti
Principii de dezvoltare a comunicării asertive Spune NU atunci când este încălcat un drept sau o valoare personală Motivează-ţi afirmaţia fără însă să te justifici – nu te scuza!
Exprimă-ţi opiniile personale specific şi clar – evită formulările generale Acceptă şi oferă complimente Fii direct! Cere feedback – pentru prevenirea greşelilor de interpretare Schimbă discuţia sau evită persoana atunci când nu poţi comunica asertiv Fă referiri la comportamentul neadecvat al unei persoane cu o remarcă pozitivă Focalizează-te pe comportament şi nu pe persoană atunci când vrei să faci o remarcă Scoate în evidenţă consecinţele negative ale comportamentului său asupra ta. Precizează comportamentul dorit, oferă alternative comportamentului pe care doreşti să-l schimbi Analizează costurile şi beneficiile comportamentului
PRINCIPII DE BAZĂ ALE COMUNICĂRII EFICIENTE GĂSIŢI-VĂ TIMP FIŢI ÎNŢELEGĂTOR CU CELĂLALT NU AMESTECAŢI PERSONA CU PROBLEMA SPUNEŢI CE SIMŢIŢI ÎNTR-O MANIERĂ CONSTRUCTIVĂ Pentru acesta trebuie să avem în vedere următoarele aspecte:
Trebuie să percepem ce se petrece Noi interpretăm corect sau greşit situaţia, motivele acţiunilor unor persoane Noi avem o viziune proprie a situaţiei. Aceasta reprezintă interpretarea noastră pentru cauza ce a determinat acţiunea celeilalte persoane
Ceea ce simţim ne determină anumite tipuri de acţiuni În final, am putea ascunde sau nega sentimentele noastre, să le convertim în probleme afective, să-i blamăm pe alţii şi să le cerem altora să se schimbe
PRINCIPII DE BAZĂ ALE COMUNICĂRII EFICIENTE Pentru a comunica clar sentimentele noastre trebuie să fim conştienţi de ele, să le acceptăm şi să fim capabili să exprimăm corect aceste sentimente în cuvinte. Când ne lipseşte această acceptare, conştientizare sau clarificare verbală, sentimentele noastre pot să fie exprimate indirect şi ineficient (acuzaţii de tip “TU”) Afirmaţiile de tip “TU” determină reacţii defensive din partea interlocutorilor şi blochează comunicarea De exemplu afirmaţia: “Eşti egoist!” sugerează că întreaga personalitate are o întreagă trăsătură şi o va avea pentru totdeauna. Forma de comunicare constructivă ar fi: “Detest când faci planuri pentru întreaga echipă fără să ne întrebi şi pe noi ce am vrea să facem.”
PRINCIPII DE BAZĂ ALE COMUNICĂRII EFICIENTE FORMULAŢI MESAJE CLARE
ASCULTAŢI ACTIV: ascultarea activă este dificilă pentru că trebuie să fii mereu atent nu numai la celălalt, dar şi la barierele care se ridică: Comparaţiile între tine şi cel care vorbeşte Planificarea răspunsului sau argumentului Filtrarea doar a unor subiecte sau numai a laudelor Judecarea afirmaţiilor Reamintirea experienţelor personale în locul ascultării “ A sări” cu sfaturile, înainte ca vorbitorul să-şi termine de prezentat ideile Considerarea oricărei conversaţii ca un dialog intelectual, în care celălalt trebuie învins
PRINCIPII DE BAZĂ ALE COMUNICĂRII EFICIENTE Schimbarea subiectului ◦ atenţie la limbajul corpului ◦ atenţie la tonalitate ◦ parafrazaţi ce spune vorbitorul: ◦ ◦ ◦ ◦ ◦ ◦ ◦
“Spui că…” “Ce vrei să spui…” “Te simţi ca şi cum…” “Te aud spunând că…” “Mi se pare că…” “Dacă te înţeleg corect…” “Vrei să spui că…”
◦ exprimaţi-vă empatia ◦ puneţi întrebări ◦ acceptaţi pauzele ca atare
OFERIŢI FEEDBACK SPECIFIC ŞI LA TIMP