86 1 44MB
SUPRANATURAL
Becoming Supernatural Copyright © 2017 by Joe Dispenza Originally published in 2017 by Hay House Inc. Tune into Hay House broadcasting at: www.hayhouseradio.com © 2019 Editura ACT și Politon pentru prezenta ediție românească Editura ACT și Politon Str. Înclinată, nr. 129, Sector 5, București, România, C.P. 050202. tel: 0723 150 590, e-mail: [email protected] www.actsipoliton.ro/blog Traducător: Bogdan Ghiurco Redactor: Maria Nicula Tehnoredactor: Teodora Vlădescu Coperta: Marian Iordache Copyright Manager: Andrei Popa Descrierea CIP a Bibliotecii Naţionale a României DISPENZA, JOE Supranatural: cum pot oamenii obişnuiţi să facă lucruri neobişnuite / Joe Dispenza; trad.: Bogdan Ghiurco. - Bucureşti: ACT şi Politon, 2019 ISBN 978-606-913-538-9 I. Ghiurco, Bogdan (trad.) 159.9 AVERTISMENT: Distribuirea, copierea sau piratarea în orice fel a acestei cărți nu este pedepsită numai prin lege, dar contravine și tuturor normelor și principiilor etice și sănătoase pe care un astfel de titlu le promovează. Ce fel de efect va avea energia pe care vreți să o transmiteți mai departe, dacă aceasta vine prin furt, ilegalitate și lipsă de respect față de autor și față de toți cei care au contribuit la crearea acestei cărți, astfel ca ea să ajungă la dumneavoastră? Împărtășiți cu ceilalți informațiile importante, valorile și lecțiile pe care le-ați aflat din acest material, într-un mod corect și responsabil.
DR. JOE DISPENZA
SUPRANATURAL Cum pot oamenii obișnuiți să facă lucruri neobișnuite
Traducere din limba engleză de Bogdan Ghiurco
2019
Aprecieri la adresa cărții Supranatural „Scrisă de un om de știință talentat și un profesor pasionat, acest ghid unic și practic ne arată, pas cu pas, cum să trecem dincolo de limitele cunoscute, pentru a începe o viață nouă, extraordinară.” – Tony Robbins, autorul cărții Unshakeable (De neclintit)*, situată pe poziția nr. 1 în topul New York Times
„Sunt o veche admiratoare a operei doctorului Joe Dispenza. În Supranatural, vei afla exact cum să îți depășești limitările impuse de trecut – inclusiv provocările legate de sănătate – și cum să ajungi să ai, literalmente, un corp nou, o minte nouă și o viață nouă. Aceste informații îți pot schimba viața, sunt tulburătoare și incredibil de practice.” – dr. Christiane Northrup, autoarea cărții Goddesses Never Age (Zeițele nu îmbătrânesc niciodată), din topul New York Times „Joe Dispenza este doctor, om de știință și un mistic modern… Într-un stil simplu, direct și accesibil, a reușit să îmbine, într-un singur volum, descoperirile care schimbă paradigmele științei cuantice cu învățăturile profunde pentru a căror stăpânire adepții din trecut și-au dedicat întreaga viață.” – din Prefața lui Gregg Braden, autorul cărților Human by Design (Conceput pentru a fi om) și The Divine Matrix (Matricea divină)**, din topul New York Times
* Tradusă cu acest titlu la editura Act și Politon, în 2017. (n.tr.) ** Tradusă cu acest titlu la editura For You, în 2008. (n.tr.)
„Supranatural duce ideea îndeplinirii întregului tău potențial la un nivel nou și uimitor. Joe Dispenza a făcut o treabă remarcabilă, creând un manual de utilizare a corpului și a minții umane, adaptat secolului al XXI-lea, în care îmbină vasta sa înțelepciune, dobândită prin cercetare, cu studii de caz convingătoare, cu cercetări științifice interesante și cu exercițiile pe care elevii săi le puneau în practică cu diverse scopuri, de la vindecarea trupului la o schimbare crucială a cursului vieții. Este un om care își asumă o misiune și, deși idea cărții Supranatural constituie o MARE promisiune, ea își respectă fără doar și poate angajamentul!” – Cheryl Richardson, autoarea cărții Take Time for Your Life (Fă-ți timp pentru propria-ți viață), din topul New York Times „În această carte provocatoare, fascinantă, dr. Joe Dispenza ne arată că potențialul uman depășește cu mult mintea noastră liniară. Fiind un ghid priceput, dr. Dispenza își duce cititorii dincolo de forma obișnuită a conștientizării, făcându-i să înțeleagă câmpul cuantic infinit al conștiinței, care depășește simțurile și trece dincolo de spațiu și timp. Recomand această carte tuturor celor care doresc să exploreze natura extraordinară a conștiinței și a vindecării.” – dr. Judith Orloff, autoarea cărții The Empath’s Survival Guide (Ghidul de supraviețuire al persoanelor hipersensibile) „Dr. Joe Dispenza are o misiune foarte clară: aceea de a ne ajuta pe toți să depășim limitările pe care le avem în acest moment și să revendicăm viața multidimensională care ne-a fost menită din naștere. Susținând niște practici aparent simple prin intermediul serioaselor cercetări din domeniul neurologiei, dr.
Joe Dispenza demonstrează că starea noastră firească și, totodată, cea mai accesibilă stare, este aceea de a fi supranaturali. Pune-ți centura de siguranță! Citește această carte, recurge la tehnicile ei inovatoare și fii pregătit să pornești într-o cursă nebună către exprimarea potențialului tău nemărginit!” – Lynne McTaggart, autor al bestsellerurilor internaționale The Field (Câmpul. Căutarea forței secrete a Universului*), The Intention Experiment (Experimentul Intenție**) și The Power of Eight (Puterea cifrei opt)
„Am citit multe lucruri, dar cartea doctorului Dispenza m-a lăsat fără cuvinte. Este o inovație și o descoperire uimitoare în domeniul medicinei minte-corp. Bravo!”
– dr. în medicină Mona Lisa Schulz, autoarea cărții Heal Your Mind and All Is Well (Vindecă-ți mintea și totul va fi bine) „Uau! Dacă ai simțit vreodată impulsul de a crede în minuni, dar ai avut nevoie de puțină știință care să îți alimenteze speranțele, atunci această carte este pentru tine. Dr. Joe Dispenza oferă informații extraordinare și instrucțiuni pas cu pas, lucide, despre cum să duci o viață supranaturală.” – dr. David R. Hamilton, autorul cărții How Your Mind Can Heal Your Body (Cum poate mintea să vindece trupul?)
* Tradusă cu acest titlu la Editura Adevăr Divin, în 2009. (n.red.) ** Tradusă cu acest titlu la Editura Adevăr Divin, în 2010. (n.red.)
DE ACELAȘI AUTOR YOU ARE THE PLACEBO: Making Your Mind Matter (TU EȘTI PLACEBO: Cum să îți transformi mintea în materie, făcând-o să conteze)* BREAKING THE HABIT OF BEING YOURSELF: How to Lose Your Mind and Create a New One**
(RENUNȚĂ LA OBICEIUL DE A FI TU ÎNSUȚI: Cum să renunți la modul tău de gândire și să creezi unul nou) EVOLVE YOUR BRAIN: The Science of Changing Your Mind*** (DEZVOLTĂ-ȚI MINTEA: Știința transformării mentale)
* Tradusă cu acest titlu la editura Act și Politon, în 2018. (n.tr.) ** Carte apărută la Editura Curtea Veche, în 2014, cu titlul Distruge-ți
obiceiurile nocive! – Cum să-ți determini mintea să lucreze în favoarea ta. (n.red.)
*** Carte apărută la Editura Curtea Veche, în 2012, cu titlul Antrenează-ți creierul! – Strategii și tehnici de transformare mentală. (n.red.)
Fratelui meu John,
care a fost dintotdeauna un adevărat mistic
CUPRINS PREFAȚ� Ă�
INTRODUCERE: Pregăteș� te-te să devii supranatural Capitolul 1
DESCHIDEREA UȘ� II CĂ� TRE SUPRANATURAL
Capitolul 2
MOMENTUL PREZENT
Capitolul 3
CUM SĂ� TE CONECTEZI LA NOILE POSIBILITĂ� Ț�I
DIN SFERA CUANTIC�
Capitolul 4
BINECUV� NTAREA CENTRILOR ENERGETICI
Capitolul 5
11 19 45
91
147
183
RECONDIȚ� IONAREA TRUPULUI PENTRU O MINTE NOUĂ� 225
Capitolul 6
STUDII DE CAZ: EXEMPLE VII ALE ADEV� RULUI
Capitolul 7
INTELIGENȚ� A INIMII
Capitolul 8
FILME MENTALE / CALEIDOSCOP
269
287
321
Capitolul 9
MEDITAȚ� IA Î�N MERS
Capitolul 10
STUDII DE CAZ: TRANSFORMAREA �N REALITATE
Capitolul 11
SPAȚ� IUL-TIMP Ș� I TIMPUL-SPAȚ� IU
Capitolul 12
GLANDA PINEAL�
Capitolul 13
361
373
381 431
PROIECTUL COERENȚ� A: CREAREA UNEI LUMI MAI BUNE 479
Capitolul 14
STUDII DE CAZ: Ț� I S-AR PUTEA Î�NTÂ� MPLA Ș� I Ț� IE
POSTFAȚ� Ă�: Î�ntruparea păcii MULȚ� UMIRI
NOTE FINALE
DESPRE AUTOR
507 521
531 536 547
PREFAȚĂ De-a lungul istoriei omenirii, au existat mărturii despre oameni obiș� nuiț�i care au trăit experienț�e ce i-au condus dincolo de limitele a ceea ce se credea că e posibil. De la viaț�a î�ntinsă de-a lungul mai multor secole a lui Li Ching-Yuen, maestrul î�n arte marț�iale a cărui existenț�ă de 256 de ani a î�nceput î�n 1677, a cuprins 14 mariaje, a dus la naș� terea a mai bine de 200 de copii ș� i s-a î�ncheiat î�n 1933, până la vindecarea spontană a nenumărate boli, documentată de Institutul de Ș� tiinț�e Noetice* (IONS) prin intermediul a 3.500 de referinț� e din peste 800 de reviste publicate î�n 20 de limbi, aceste dovezi ne arată î�n mod clar că nu sun�tem ce ni s-a spus î�n trecut, demonstrând totodată că sun� tem chiar mai mult decât ne-am î�ngăduit să ne imaginăm. Ș� i fiindcă acceptarea potenț�ialului uman extins constituie o tendinț�ă dominantă î�n zilele noastre, î�ntrebarea „Ce este posibil î�n viaț�ă?” a devenit „Cum să facem asta? Cum putem să ne punem î�n practică extraordinarul potenț�ial pe care î�l avem î�n viaț� a de zi cu zi?” Răspunsul la această î�ntrebare reprezintă fundamentul acestei cărț�i: Supranatural. Cum pot oamenii obișnuiți să facă lucruri neobișnuite.
* Noetică – studiul gândirii; gnoseologie; epistemologie. (n.red.)
12
SUPRANATURAL
Joe Dispenza este doctor, om de ș� tiinț�ă ș� i un mistic modern. Este, totodată, ș� i un om care a sintetizat informaț�ii prin intermediul unei perspective care merge dincolo de limitele unei singure discipline ș� tiinț�ifice. Bazându-se pe informaț�ii din diverse domenii ș� tiinț�ifice bine consolidate, precum epigenetica, biologia moleculară, neurocardiologia ș� i fizica cuantică, dr. Dispenza depăș� eș� te barierele tradiț� ionale care au separat î�n trecut gândirea ș� tiinț� ifică de experienț� a umană. Prin acest demers, el face posibilă dezvoltarea unei paradigme noi ș� i î�ndrăzneț�e a capacităț�ii umane de atingere a potenț�ialului maxim: o modalitate de a gândi ș� i de a trăi bazată pe ceea ce simț�im că este posibil î�n viaț�a noastră, dar ș� i pe ceea ce acceptăm ca fapt ș� tiinț�ific. Această nouă piatră de hotar, care reconfigurează conceptul de atingere a potenț�ialului, redefineș� te conceptul de ființ�ă umană desăvârș� ită, cu capacităț�i depline. Ș� i este o piatră de hotar care marchează o trecere pentru noi toț�i, de la gospodine, studenț�i ș� i muncitori calificaț�i la oameni de ș� tiinț�ă, ingineri sau cadre medicale. Motivul pentru care opera doctorului Dispenza stârneș� te un interes atât de mare este faptul că aceasta corespunde unui model dovedit, pe care maeș� trii spirituali l-au pus î�n aplicare cu succes, î�mpreună cu discipolii lor, vreme de secole. Ideea modelului este simplă: de î�ndată ce experimentăm î�n mod direct potenț�ialul nostru sporit, suntem liberi să punem î�n practică acest potenț�ial î�n viaț�a de zi cu zi. Cartea pe care o ț�ii î�n mână, Supranatural, este singurul ghid de acest gen, care face tocmai acest lucru: te conduce pas cu pas î�ntr-o călătorie care urmăreș� te atingerea potenț� ialului deplin pe care î�l au corpul, sănătatea, relaț�iile ș� i î�nsăș� i viaț�a ta ș� i care î�ț�i permite să parcurgi această călătorie î�n ritmul tău.
Prefață
13
Am văzut cu ochii mei, pe pereț�ii unei peș� teri din Podiș� ul Tibet, cum acest model a fost pus î�n aplicare de către unul dintre marii maeș� tri yoghini ai trecutului, pentru a-ș� i elibera discipolii de convingerile limitative. Moș� tenirea î�nvăț�ăturilor sale dăinuie ș� i astăzi, fiind păstrată de acea peș� teră ce i-a servit deopotrivă drept cămin ș� i atelier, î�n urmă cu opt secole. ***
Î�n primăvara anului 1998, am contribuit la organizarea unui pelerinaj î�n grup î�n zonele muntoase din Tibetul de Vest. Itinerariul nostru ne conducea direct spre peș� tera izolată a poetului, misticului ș� i yoghinului din secolul al XI-lea, Ujetsun Milarepa, cunoscut î�n vremea lui doar sub numele de Milarepa.
Am aflat prima dată despre legendarul yoghin pe când eram discipolul unui mistic Sikh*, care mi-a devenit profesor de yoga î�n anii 1980. Am cercetat ani de zile misterul care î�nconjura viaț�a lui Milarepa: modul î�n care hotărâse să renunț�e la bunurile lumeș� ti, deș� i se trăgea dintr-o familie î�nstărită; î�mprejurările brutale ș� i tragice î�n care ș� i-a pierdut familia ș� i pe cei dragi, î�n urma unui masacru; ș� i felul î�n care răzbunarea lui ș� i suferinț�a ulterioară l-au determinat să se retragă î�n munț�ii Himalaya, unde ș� i-a descoperit extraordinarul potenț�ial ca yoghin devotat. Am vrut să văd locul î�n care Milarepa a sfidat legile fizicii pentru a-ș� i demonstra lui î�nsuș� i ș� i discipolilor săi că suntem cap-
* Sikhismul a apărut în jurul anului 1500 în ţinutul Punjab, teritoriu împărțit astăzi între statele India şi Pakistan, fiind fondat de o căpetenie războinică şi religioasă locală pe nume Guru Nanak, care în acele vremuri a început să propovăduiască o nouă religie diferită de hinduism şi islam, dar și cu unele puncte comune cu aceste două mari religii. (n.red.)
14
SUPRANATURAL
tivi ai propriei noastre vieț�i numai din cauza limitelor convingerilor noastre. După nouăzeci de zile de călătorie, am avut ocazia să fac exact acest lucru.
După ce m-am acomodat cu un nivel de umiditate mai mic de 10% ș� i cu altitudinea de peste 4.500 de metri peste nivelului mării, am ajuns exact î�n locul î�n care stătuse Milarepa, î�n faț� a discipolilor săi, î�n urmă cu 800 de ani. Pentru că mă aflam la doar câț�iva centimetri de peretele peș� terii, privirea mea era aț�intită direct asupra misterului nedesluș� it pe care savanț�ii moderni n-au reuș� it niciodată să-l explice sau să-l reproducă. Mă aflam exact î�n locul î�n care Milarepa a î�ntins mâna ș� i a pus pentru prima dată palma pe piatră, după care a continuat să î�mpingă î�n peretele din faț�a lui, de parcă stânca n-ar fi existat! A făcut asta ș� i piatra de sub palma sa a devenit moale ș� i maleabilă, cedând presiunii pe care o exercita yoghinul. Aș� a se face că amprenta perfectă a mâinii yoghinului a rămas imprimată î�n stâncă ș� i a servit drept mărturie pentru discipolii săi, de-a lungul secolelor. Când am luminat pereț�ii ș� i tavanul peș� terii cu lanternele, am observat mai multe amprente de palme, care demonstrau limpede că Milarepa oferise această demonstraț�ie î�n mai multe ocazii.
Când am desfăcut palma ș� i am pus-o peste amprenta yoghinului, am simț�it că degetele î�mi sunt cuprinse î�n forma palmei lui, exact î�n poziț�ia î�n care î�ș�i ț�inuse mâna î�n urmă cu opt secole. Potrivirea era atât de mare, perfectă, î�ncât orice î�ndoială pe care o aveam î�n legătură cu autenticitatea amprentei s-a spulberat pe loc. M-am simț�it smerit ș� i inspirat. Gândurile mele s-au î�ndreptat instantaneu către acest om. Voiam să aflu ce se petrecea cu el î�n momentul î�n care pătrundea cu mâna î�n stâncă. La ce se gândea?
Prefață
15
Dar ș� i mai important, ce simț�ea? Cum de a sfidat „legile” fizicii, care ne spun că o mână ș� i o piatră nu pot ocupa acelaș� i loc î�n spaț�iu î�n acelaș� i timp?
Ca ș� i cum mi-ar fi citit gândurile, ghidul tibetan a răspuns î�ntrebărilor mele î�nainte să apuc măcar să i le pun. „Meditaț�ia lui geshe [marelui î�nvăț�ător] ne î�nvaț�ă că el face parte din piatră, că nu este separat de ea. Piatra nu î�l poate limita. Pentru geshe, această peș� teră reprezintă mai degrabă un loc al experienț�ei decât o barieră care impune limite. Î�n acest loc, el este liber ș� i se poate miș� ca ca ș� i cum piatra nu ar exista.” Ceea ce spunea ghidul era perfect logic. Atunci când discipolii lui Milarepa au văzut că î�nvăț� ătorul lor î�n făptuieș� te un lucru despre care credinț�ele tradiț�ionale spuneau că era imposibil, aceș� tia au fost puș� i faț� ă î�n faț� ă cu aceeaș� i dilemă cu care ne confruntăm ș� i noi astăzi, atunci când vrem să ne eliberăm de propriile convingeri limitative.
Dilema este următoarea: Gândirea pe care o adoptaseră familia ș� i prietenii discipolilor, precum ș� i societatea din acele vremuri, concepea lumea î�n termeni de limite ș� i bariere. Aceasta includea convingerea că peretele unei peș� teri constituie o barieră ce nu poate fi trecută de un corp uman. Î�nsă, î�n momentul î�n care Milarepa a lăsat î�n stâncă amprenta palmei sale, le-a demonstrat discipolilor că există excepț�ii de la aceste „legi”. Ironia este că ambele modalităț�i de a privi lumea sunt cu desăvârș� ire corecte. Fiecare dintre ele depinde de felul î�n care alegem să ne percepem pe noi î�nș� ine î�ntr-un anumit moment. Î�n momentul î�n care mi-am pus mâna peste amprenta pe care yoghinul a lăsat-o mărturie discipolilor săi acum multă vreme, m-am î�ntrebat: Noi, cei de astăzi, suntem oare captivi ai propriei noastre vieț�i din cauza aceloraș� i
16
SUPRANATURAL
convingeri limitative cu care se confruntau, la vremea lor, ș� i discipolii lui Milarepa? Ș� i dacă aș� a stau lucrurile, cum activăm puterea care transcende convingerile noastre limitative?
Am descoperit că, atunci când ceva este adevărat, acest adevăr se manifestă î�n multe feluri. Aș� adar, nu este deloc surprinzător faptul că documentarea ș� tiinț�ifică a descoperirilor din timpul cursurilor lui Joe conduce la aceeaș� i concluzie la care ajunseseră î�n trecut Milarepa ș� i misticii care s-au remarcat de-a lungul secolelor: ș� i anume că universul „este” aș� a cum este, corpul nostru „este” aș� a cum este, iar î�mprejurările î�n care se desfăș� oară viaț�a noastră se manifestă î�n forma actuală din cauza conș� tiinț�ei noastre ș� i a modului î�n care ne percepem pe noi î�n această lume. V-am relatat povestea despre Milarepa pentru a ilustra acest principiu care, după câte se pare, este universal.
Cheia î�nvăț�ăturii pe care a dat-o yoghinul este următoarea: atunci când experimentăm pe pielea noastră sau vedem la o altă persoană ceva despre care am crezut cândva că este imposibil, suntem liberi să credem că putem depăș� i limitările din propria viaț�ă. Tocmai de aceea cartea pe care o ț�ii acum î�n mână are potenț�ialul de a-ț�i schimba viaț�a. Arătându-ț�i cum să percepi ceea ce visezi să se î�ntâmple î�n viitor ca fiind realitatea ta actuală ș� i cum să faci acest lucru î�ntr-un mod î�n care corpul tău să creadă că se î�ntâmplă „acum”, vei descoperi cum să pui î�n miș� care o cascadă de procese emoț� ionale ș� i fiziologice care reflectă noua ta realitate. Neuronii, neuriț�ii senzoriali din inimă ș� i î�ntreaga chimie a organismului se armonizează pentru a reflecta noul tău mod de gândire, iar posibilităț�ile cuantice ale vieț�ii sunt rearanjate pentru a î�nlocui î�mprejurările nedorite ale
Prefață
17
trecutului cu unele noi, pe care le-ai acceptat ca valabile î�n momentul prezent. Iată î�n ce constă puterea acestei cărț�i.
Î�ntr-un stil simplu, direct ș� i accesibil, Joe Dispenza a reuș� it să î�mbine, î�ntr-un singur volum, descoperirile care schimbă paradigmele ș� tiinț�ei cuantice cu î�nvăț�ăturile profunde pentru a căror stăpânire adepț�ii din trecut ș� i-au dedicat î�ntreaga viaț�ă, arătându-ne cum să devenim supranaturali. Gregg Braden, autorul cărților din topul New York Times Human by Design (Conceput să fii om) și The Divine Matrix (Matricea divină)
INTRODUCERE
Pregătește-te să devii supranatural Î�mi dau seama că î�mi risc reputaț�ia scriind această carte. Există anumiț� i oameni – inclusiv membri ai comunităț�ii ș� tiinț�ifice – care s-ar putea să considere că lucrarea mea este pseudoș� tiinț�ifică, mai ales după ce cartea Supranatural va fi lansată pe piaț�ă. Cândva, acordam extrem de multă atenț�ie părerilor acestor critici. La î�nceputul carierei, scriam tot timpul raportându-mă la sceptici ș� i î�ncercând să mă asigur că î�mi vor aproba lucrarea. Î�ntr-o oarecare măsură, credeam că e important să fiu acceptat de către comunitatea ș� tiinț�ifică. Dar î�ntr-o zi, pe când mă aflam î�n faț�a unui public la Londra, ș� i o femeie povestea la microfon cum î�ș�i î�nvinsese boala – cum se vindecase cu ajutorul practicilor despre care scrisesem î�n alte cărț�i – am avut o revelaț�ie. Mi-a devenit foarte clar că aceș� ti sceptici ș� i oameni de ș� tiinț�ă rigizi, care ț�in la propriile convingeri despre ce anume este posibil, nu mă vor aprecia ș� i nu î�mi vor aprecia nici lucrările, indiferent ce aș� face. De î�ndată ce am conș� tientizat acest lucru, mi-am dat seama că î�mi irosesc o mare parte din energia vitală. Nu m-a mai interesat să le arăt care este potenț� ialul uman celor care fac parte din această comunitate specifică: mai ales celor care studiază normalul ș� i
20
SUPRANATURAL
naturalul. Am devenit pasionat de orice altceva în afară de ceea ce este normal ș� i am vrut să studiez supranaturalul. Mi-a fost limpede că trebuia să renunț� la eforturile mele inutile de a-i convinge pe membrii acestei comunităț� i î�n legătură cu diferite subiecte, oricare ar fi fost acestea, ș� i, î�n schimb, mi-am direcț�ionat energia către un cu totul alt segment de populaț�ie, care crede într-adevăr î�n această posibilitate ș� i care vrea într-adevăr să asculte ce am eu de spus.
Am simț� it o mare uș� urare î�n momentul î�n care am adoptat pe deplin această idee ș� i am renunț�at la orice fel de tentativă de a produce vreo schimbare î�n lumea ș� tiinț�ifică. Î�n timp ce mă aflam la Londra ș� i o ascultam pe doamna aceea drăguț�ă, care nu era vreo călugăriț�ă sau vreun savant, mi-am dat seama că, î�mpărtăș� indu-le povestea celor din public, î�i ajuta să se identifice cu ea, să recunoască î�n povestea ei aspecte ale propriei lor vieț�i. Cei care aflau care fusese experienț�a ei puteau să creadă că pot realiza ș� i ei aceleaș� i lucruri. Mă aflu î�n acel punct al vieț�ii mele î�n care nu mă afectează nimic din ce ar putea spune oamenii despre mine – ș� i ș� tiu cu siguranț�ă că am lipsurile mele – dar acum ș� tiu, mai mult ca niciodată, că pot schimba viaț�a oamenilor. Spun acest lucru cu deplină smerenie. Am muncit ani de zile pentru a acumula informaț�ii ș� tiinț�ifice complexe ș� i pentru a le transmite î�ntr-un mod î�ndeajuns de accesibil, astfel î�ncât oamenii să le poată aplica î�n viaț�a lor. De fapt, î�n ultimii patru ani, am depus eforturi î�nsemnate, î�mpreună cu echipa mea de cercetători ș� i cu personalul meu, pentru a măsura, pentru a î�nregistra ș� i a analiza aceste transformări î�n biologia oamenilor, astfel î�ncât să dovedim lumii că oamenii obiș� nuiț�i pot face lucruri ieș� ite
Introducere
21
din comun. Această carte nu este doar despre vindecare, deș� i include poveș� tile unor oameni care ș� i-au schimbat starea de sănătate î�n mod semnificativ ș� i care au reuș� it cu adevărat să determine regresul bolilor de care sufereau –, ci î�ț�i oferă, totodată, ș� i instrumentele de care ai nevoie pentru a face ș� i tu acelaș� i lucru. Aceste realizări î�n ceea ce priveș� te vindecarea au devenit un lucru destul de obiș� nuit î�n cadrul comunităț�ii noastre de cursanț�i. Paginile pe care urmează să le citeș� ti conț�in informaț�ii din afara convenț�ionalului, informaț�ii care nu ajung la sau nu sunt î�nț�elese de majoritatea oamenilor. Cartea se bazează pe o evoluț�ie a î�nvăț�ăturilor ș� i a practicilor noastre, evoluț�ie al cărei rezultat î�nsemnat a fost acela de a le forma cursanț�ilor noș� tri abilitatea de a aprofunda aspectele ș� i mai mistice ale lucrurilor despre care î�i î�nvăț�ăm. Ș� i, bineî�nț�eles, sper ca ea să constituie puntea de legătură î�ntre lumea ș� tiinț�ei ș� i lumea misticismului.
Am scris această carte pentru a-i î�nvăț�a pe oameni să se deprindă cu ceea ce am crezut dintotdeauna că este posibil atunci când cineva atinge nivelul următor de î�nț�elegere. Am vrut să demonstrez lumii că putem crea o viaț�ă mai bună pentru noi î�nș� ine ș� i că nu suntem niș� te ființ�e liniare care duc niș� te existenț�e liniare, ci ființ�e dimensionale ale căror existenț�e sunt, de asemenea, dimensionale. Sper că lectura acestei cărț� i te va ajuta să î�nț� elegi că deț� ii deja tot ce e necesar din punct de vedere anatomic, chimic ș� i fiziologic pentru a-ț�i atinge potenț�ialul supranatural, care este acum î�n repaus ș� i care aș� teaptă să fie scos la lumină ș� i activat. Î�n trecut, am ezitat să vorbesc despre acest plan al realităț�ii, fiindcă m-am temut că aceste informaț�ii ar putea diviza publicul, î�n funcț�ie de credinț�ele personale ale
22
SUPRANATURAL
fiecăruia. Cu toate acestea, de multă vreme vreau să scriu această carte. De-a lungul anilor, am avut experienț�e mistice profunde, care m-au schimbat pentru totdeauna. Aceste evenimente lăuntrice au exercitat o influenț�ă asupra mea, determinându-mă să fiu aș� a cum sunt astăzi. Vreau să î�ț�i prezint această lume dimensională ș� i să î�ț�i arăt câteva dintre măsurătorile efectuate de noi, dar ș� i studiile pe care le-am î�ntreprins î�n workshopurile noastre avansate de lucru din î�ntreaga lume. Î�n cadrul acestor ateliere, am î�nceput să adunăm date despre cursanț�ii noș� tri, ca urmare a faptului că am fost martorii unor schimbări semnificative î�n privinț�a stării lor de sănătate; mi-am dat seamă că procesele lor biologice se modificau chiar î�n timpul meditaț�iilor: se modificau î�n timp real. Am efectuat mii ș� i mii de scanări ale creierului, care dovedesc că aceste schimbări nu au avut loc doar î�n imaginaț�ie, ci s-au produs efectiv î�n creierul lor. Î�n cazul câtorva cursanț�i, asupra cărora am efectuat măsurători, aceste schimbări s-au produs î�n termen de patru zile (durata atelierelor noastre avansate de lucru). Echipele ș� tiinț�ifice alcătuite de mine au efectuat scanări ale creierului, î�nainte ș� i după atelier, folosind instrumente de măsurare cantitativă precum electroencefalograma (EEG), dar am efectuat ș� i măsurători î�n timp real, î�n timpul meditaț�iilor ș� i al sesiunilor de practică. Schimbările pe care le observam nu doar că m-au impresionat, m-au ș� ocat: erau spectaculoase! Creierul cursanț�ilor noș� tri funcț�iona î�ntr-o manieră mult mai sincronizată ș� i mai coerentă după ce aceș� tia participau la atelierele de meditaț�ie, organizate de noi î�n toată lumea. Faptul că sistemul lor nervos funcț�iona î�ntr-un mod mai organizat i-a ajutat să î�nț�eleagă foarte limpede viitorul
Introducere
23
pe care î�l pot crea ș� i faptul că sunt capabili să î�ș�i menț�ină această intenț�ie, indiferent de condiț�iile din mediul extern. Iar atunci când creierul lor funcț�ionează cum trebuie, ș� i ei funcț�ionează cum trebuie. Voi prezenta date ș� tiinț�ifice care arată cât de mult s-au î�mbunătăț�it, î�n doar câteva zile, procesele efectuate de creier – ceea ce î�nseamnă că ș� i tu poț�i face acelaș� i lucru î�n privinț�a proceselor efectuate de creierul tău.
La sfârș� itul anului 2013, au î�nceput să se petreacă niș� te lucruri misterioase. Am obț�inut tomografii ale creierului care î�i puneau î�n î�ncurcătură pe cercetătorii ș� i pe neurologii care participau la evenimentele noastre pentru a-mi studia munca. Ceea ce făceam noi – faptul că î�nregistram nivelul de energie pe care î�l atingea creierul cursanț�ilor î�n timp ce practicau anumite meditaț�ii –, era ceva ce nu se mai făcuse până atunci. Ș� i, cu toate acestea, am obț�inut î�n mod repetat aceste rezultate, care ilustrau un nivel de energie mult peste limită. Când i-am intervievat pe participanț�i, aceș� tia au susț�inut că experienț�a lor subiectivă din timpul meditaț�iei a fost foarte reală ș� i mistică ș� i că această experienț�ă le-a schimbat profund viziunea asupra lumii sau le-a î�mbunătăț� it î�n mod spectaculos starea de sănătate. Î� n acele momente, am ș� tiut că participanț�ii trăiau experienț�e transcendentale î�n lumea lor interioară, a meditaț�iei, experienț�e care erau mai reale decât orice experimentaseră vreodată î�n lumea exterioară. Iar noi reuș� iserăm să surprindem î�n mod obiectiv aceste experienț�e subiective.
Î�n prezent, acest lucru reprezintă pentru noi o normalitate ș� i, î�n plus, putem anticipa adesea, pe baza unor indicatori ș� i semne pe care le tot vedem de ani de zile, î�n ce
24
SUPRANATURAL
moment ajunge creierul să atingă aceste niveluri î�nalte de energie. Î�n această carte, vreau să clarific ce î�nseamnă să ai o experienț�ă interdimensională ș� i să ofer totodată explicaț�iile ș� tiinț�ifice, legate de procesele biologice ș� i chimice care se produc la nivelul organelor, al sistemelor organismului uman ș� i al neurotransmiț�ătorilor, ș� i care fac posibilă o astfel de experienț�ă. Sper că aceste informaț�ii î�ț�i vor oferi punctele de reper de care ai nevoie pentru a trăi ș� i tu, la rândul tău, asemenea experienț�e.
Am î�nregistrat totodată variaț�ii uimitoare ale ritmului cardiac. Aș� a ne dăm seama că un cursant ș� i-a deschis inima ș� i că trăieș� te emoț�ii superioare, precum recunoș� tinț�a, inspiraț�ia, bucuria, amabilitatea, aprecierea ș� i compasiunea, care fac ca inima să bată î�ntr-o manieră coerentă – adică să aibă un ritm, să bată î�n mod ordonat ș� i echilibrat. Ș� tim că avem nevoie de o intenț�ie clară (un creier coerent) ș� i de emoț�ii superioare (o inimă coerentă) pentru a î�ncepe să ne schimbăm biologia, astfel î�ncât să trecem de la starea de a trăi î�n trecut la starea de a trăi î�n viitor. Această combinaț�ie î�ntre minte ș� i corp – î�ntre gânduri ș� i sentimente – pare, de asemenea, să aibă efect asupra materiei. Iar î�n acest mod creezi realitatea.
Aș� adar, dacă vrei cu adevărat să crezi î�n viitorul pe care ț�i-l doreș� ti din toată inima, hai să ne asigurăm că acest viitor este unul deschis ș� i complet activat. De ce să nu devii din ce î�n ce mai bun î�n această privinț�ă, prin intermediul practicii ș� i al evaluării cantitative, ș� i chiar să transformi acest lucru î�ntr-o aptitudine personală? Am î�ncheiat un parteneriat cu Institutul HeartMath (HMI), al cărui grup de cercetători experimentaț� i din Boulder Creek, California, ne-a ajutat să măsuram reacț�iile
Introducere
25
a mii de participanț�i. Dorinț�a noastră este ca discipolii noș� tri să î�ș�i dezvolte abilitatea de a-ș� i controla o stare internă, indiferent de condiț� iile mediului extern, ș� i de a î�nț� elege când generează coerenț�ă cardiacă ș� i când nu. Cu alte cuvinte, atunci când măsuram schimbările interne prin care trece o persoană, î�i puteam spune dacă aceste măsurători relevă un tipar mai echilibrat al ritmului cardiac ș� i dacă eforturile pe care le depune pentru a se schimba sunt eficiente ș� i ar trebui continuate. Sau o putem informa că nu realizează niciun fel de schimbare biologică ș� i î�i putem oferi câteva modalităț�i de a face ca acest proces să devină mai eficient. Evaluarea face exact acest lucru: ne ajută să ș� tim când facem ceva corect ș� i când nu. Atunci când ne putem schimba un sentiment sau un gând, putem observa schimbări î�n exteriorul nostru, iar atunci când î�nț�elegem că am făcut acest lucru î�n mod corect, devenim atenț�i la ce anume am făcut ș� i vom repeta acț�iunea. Î�n acest mod, ne formăm un obicei constructiv. Explicându-ț�i modul î�n care alț�ii ajung să realizeze aceste lucruri, vreau să î�ț�i arăt cât de puternic poț�i fi.
Cursanț�ii noș� tri ș� tiu cum să exercite influenț�ă asupra sistemului nervos autonom (SNA) – sistemul care menț�ine sănătatea ș� i echilibrul, asigurând, î�n mod automat, buna desfăș� urare a tuturor funcț�iilor organismului, î�n vreme ce dispun de liberul arbitru pentru a-ș� i trăi viaț�a. Acest sistem subconș� tient este cel care asigură starea de sănătate ș� i funcț�ionarea propriu-zisă a corpului. De î�ndată ce aflăm cum să obț�inem accesul la acest sistem, nu doar că ne putem î�mbunătăț�i starea de sănătate, dar putem, de asemenea, să transformăm comportamentele, convingerile ș� i obiceiurile de care nu suntem mulț�umiț�i î�n unele mai productive.
26
SUPRANATURAL
Voi prezenta câteva dintre datele pe care le strângem de ani de zile.
I-am mai î�nvăț�at pe cursanț�ii noș� tri că, atunci când ajung să aibă o coerenț�ă a inimii, inima lor creează un câmp magnetic care se proiectează dincolo de corpul lor ș� i a cărui energie poate fi măsurată. Acest câmp magnetic constituie o energie, iar energia este o frecvenț�ă ș� i toate frecvenț�ele transportă informaț�ii. Informaț�iile purtate de această frecvenț�ă pot reprezenta o intenț�ie sau un gând ș� i pot influenț�a inima altei persoane, care se află î�n alt loc, făcând-o să intre î�n starea de coerenț�ă ș� i echilibru. Voi prezenta dovezi ale faptului că un grup de oameni care stau î�mpreună î�ntr-o cameră î�i pot determina pe alț�ii, care se află la o anumită distanț�ă în aceeași cameră, să intre î�n starea de coerenț�ă a inimii, concomitent cu ei. Dovezile arată clar că suntem î�nconjuraț�i de un câmp invizibil de lumină ș� i de informaț�ie, care ne influenț�ează atât pe noi, cât ș� i pe ceilalț�i.
Având î�n vedere acest lucru, imaginează-ț�i ce s-ar putea î�ntâmpla dacă noi toț�i am face acest lucru î�n acelaș� i timp, pentru a schimba lumea. Tocmai asta î�ș�i propune să facă comunitatea noastră, o comunitate de oameni care î�ș�i doresc cu ardoare să genereze o schimbare a viitorului lumii, al oamenilor ș� i al altor forme de viaț�ă de pe pământ. Noi am creat Proiectul Coerenț�a*, care presupune ca mii de oameni să se adune î�n aceeaș� i zi ș� i la aceeaș� i oră pentru a creș� te frecvenț�a acestei planete ș� i a tuturor celor care locuiesc aici. Pare imposibil? Nu e deloc aș� a. Peste 23 de articole recunoscute ș� tiinț�ific ș� i peste 50 de proiecte de realizare a păcii arată că astfel de evenimente pot reduce posibilitatea de manifestare a violenț�ei, războaielor, criminalităț�ii ș� i
* Project Coherence, în original. (n.red.)
Introducere
27
accidentelor rutiere ș� i, î�n acelaș� i timp, pot spori creș� terea economică.1 Dorinț�a mea este să î�ț�i dezvălui tehnicile prin intermediul cărora poț�i contribui la schimbarea lumii. De asemenea, am măsurat nivelul energiei din î�ncăpere î�n timpul atelierelor noastre ș� i am observat variaț�iile pe care le are acest nivel atunci când membrii unui grup, care cuprinde î�ntre 550 ș� i 1.500 de persoane, î�ș�i cresc concomitent nivelul de energie ș� i creează coerenț�a inimii ș� i a creierului. Am observat foarte des variaț�ii semnificative. Deș� i instrumentul pe care î�l folosim pentru a măsura energia nu este aprobat de comunitatea ș� tiinț�ifică din Statele Unite, el a fost recunoscut î�n alte ț�ări, inclusiv î�n Rusia. Î�n orice caz, suntem extraordinar de surprinș� i de cantitatea de energie pe care au putut să o genereze anumite grupuri.
Totodată, pentru mii de cursanț�i, am estimat valoarea câmpului invizibil de energie vitală care le î�nconjura corpul, pentru a determina dacă aceș� tia ș� i-ar putea creș� te câmpul de lumină. La urma urmei, orice lucru din universul nostru material emite î�n mod continuu lumină ș� i informaț�ie, inclusiv tu. Atunci când existenț�a ta se raportează doar la planul supravieț�uirii, iar tu trăieș� ti cu povara hormonilor de stres (precum adrenalina), ceea ce faci este să absorbi energia din acest câmp invizibil ș� i să o transformi chimic – iar atunci când faci acest lucru, câmpul din jurul corpului tău se diminuează. Am descoperit un instrument foarte avansat, care măsoară emisia de fotoni (particule de lumină), pentru a determina dacă o persoană construieș� te un câmp de lumină î�n jurul ei sau î�ș�i diminuează câmpul luminos. Atunci când se emite mai multă lumină, există mai multă energie ș� i, prin urmare, mai multă viaț�ă. Atunci când corpul unei persoane este î�nconjurat de mai puț�ină lumină
28
SUPRANATURAL
ș� i informaț� ie, acea persoană este mult mai materială ș� i, prin urmare, emite mai puț� ină energie vitală. Cercetări aprofundate demonstrează că celulele organismului ș� i diferitele sisteme ale organismului nostru comunică nu doar prin intermediul interacț�iunilor chimice cu care suntem familiarizaț�i, ci ș� i prin intermediul unui câmp de energie coerentă (lumină), care poartă un mesaj (informaț�ie) ș� i care determină nucleul celular ș� i tot ceea ce î�nconjoară o celulă să ofere direcț�ii de acț�iune altor celule ș� i sistemelor biologice.2 Am măsurat nivelul de energie vitală pe care a emis-o corpul cursanț�ilor noș� tri, ca urmare a schimbărilor interioare survenite prin intermediul meditaț�iilor, ș� i vreau să î�ț�i arăt cât de mult s-au putut schimba aceș� tia î�n doar patru zile, sau chiar î�n mai puț�ine. Mai există ș� i alț�i centri î�n organism, î�n afară de inimă, care se află sub controlul sistemului nervos autonom: eu î�i numesc centri energetici. Fiecare dintre aceș� tia are propria lui frecvenț�ă, propria lui intenț�ie sau conș� tiinț�ă, propriile glande, propriii hormoni, propria chimie, propriul creier minuscul ș� i, implicit, propria minte unică. Poț�i influenț�a aceș� ti centri, făcându-i să funcț�ioneze î�ntr-un mod mai echilibrat ș� i mai complex. Dar, pentru a face acest lucru, trebuie să î�nveț�i mai î�ntâi cum să-ț�i modifici undele cerebrale, astfel î�ncât să poț�i pătrunde î�n acest sistem de operare subconș� tient. De fapt, cheia o reprezintă trecerea de la undele cerebrale de tip beta (unde care sunt emise atunci când creierul analizează constant ș� i acordă multă atenț�ie lumii exterioare) la undele cerebrale de tip alfa (care indică faptul că acorzi mai multă atenț�ie lumii interioare). Atunci când cobori î�n mod conș� tient frecvenț�a undelor tale cerebrale, î�ț�i poț�i programa mai uș� or sistemul nervos autonom. Cursanț�ii care au pus î�n aplicare, de-a lungul anilor, diversele
Introducere
29
tehnici de meditaț�ie pe care le-am conceput au î�nvăț�at cum să-ș� i schimbe frecvenț�a undelor creierului ș� i, totodată, cum să-ș� i dezvolte capacitatea de concentrare, necesară pentru a fi conș� tienț�i de ceea ce fac î�n acest context ș� i pe care trebuie să ș� i-o menț�ină suficient de mult timp î�ncât să producă efecte măsurabile. Am descoperit un instrument care poate măsura aceste schimbări ș� i vă voi prezenta, de asemenea, ș� i o parte din această cercetare.
Am mai măsurat ș� i valorile câtorva indicatori biologici diferiț�i, care sunt legaț�i de schimbarea expresiei genetice (proces cunoscut sub numele de „efectuare a unor modificări epigenetice”). Parcurgând această carte, vei afla că, de fapt, nu eș� ti constrâns de genele tale ș� i că expresia genetică poate fi modificată, î�n momentul î�n care î�ncepi să gândeș� ti, să acț�ionezi ș� i să simț�i diferit. Pe parcursul evenimentelor pe care le organizăm, cursanț�ii renunț�ă, timp de patru sau cinci zile, la viaț�a lor obiș� nuită pentru a-ș� i petrece timpul î�ntr-un mediu care nu le poate activa sub nicio formă imaginea a ceea ce cred ei că sunt. Făcând asta, ei se separă de oamenii pe care î�i cunosc, de bunurile pe care le deț�in, de comportamentele automate pe care le pun î�n practică î�n viaț�a de zi cu zi ș� i de locurile î�n care obiș� nuiesc să meargă ș� i î�ncep să î�ș�i schimbe starea interioară prin intermediul a patru tipuri diferite de meditaț�ie: î�n timpul mersului, stând jos, stând î�n picioare ș� i stând culcat. Prin intermediul fiecăruia dintre aceste tipuri de meditaț�ie, ei î�nvaț�ă să devină altcineva. Ș� tim că acest proces este unul real pentru că studiile noastre relevă schimbări semnificative ale expresiei genetice a cursanț�ilor noș� tri, iar aceș� tia au susț�inut ulterior că au avut loc modificări importante ș� i î�n starea lor de
30
SUPRANATURAL
sănătate. Atunci când le arătăm cursanț�ilor rezultatele măsurabile, care demonstrează că ei au determinat, exclusiv prin intermediul gândului, modificări la nivelul neurotransmiț�ătorilor, al hormonilor, al genelor, proteinelor ș� i enzimelor lor, aceș� tia î�ș�i pot justifica î�ntr-o mai mare măsură eforturile ș� i î�ș�i pot demonstra lor î�nș� iș� i că trec printr-o transformare reală. Î�mpărtăș� indu-ț�i ideile pe care le-am enunț�at î�n această carte, î�ndrumându-te pe parcursul acestui proces ș� i oferindu-ț�i explicaț�iile ș� tiinț�ifice ș� i motivele care ne-au determinat să desfăș� urăm această muncă de cercetare, te voi ajuta să afli o mulț�ime de informaț�ii, extrem de detaliate. Dar nu-ț� i face griji: voi relua anumite concepte-cheie î�n fiecare capitol. Fac acest lucru î�n mod intenț�ionat pentru a-ț�i reaminti lucrurile pe care le vei fi aflat deja pe parcurs, astfel î�ncât să putem urmări î�mpreună, î�n acel moment, o schemă mai complexă de î�nț�elegere a lor. Uneori, informaț�iile pe care le prezint pot fi dificil de î�nț�eles. Pentru că am ț�inut cursuri pe acest subiect ani de zile, ș� tiu că poate fi un material foarte greoi. Voi trece din nou î�n revistă lucrurile despre care ai aflat pe parcursul lecturii până î�n acel moment, ca să nu fi nevoit să te î�ntorci ș� i să cauț�i informaț�ia î�n carte, deș� i, dacă simț�i nevoia, poț�i oricând să parcurgi din nou capitolele anterioare. Bineî�nț�eles, toate aceste informaț�ii î�ț�i vor folosi î�n prealabil pentru transformarea ta personală. Aș� adar, cu cât î�ț�i vei î�nsuș� i mai repede aceste concepte, cu atât mai uș� or î�ț�i va fi să pui î�n practică meditaț�iile de la sfârș� itul majorităț�ii capitolelor, folosindu-le ca instrumente pentru a beneficia de propria ta experienț�ă.
Introducere
Ce conține această carte?
31
Î�n capitolul 1, voi relata trei poveș� ti care î�ț�i vor transmite ideea de bază prin intermediul căreia să î�nț�elegi ce î�nseamnă să devii supranatural. Î�n prima poveste, vei cunoaș� te o femeie pe nume Anna, care a suferit de numeroase afecț�iuni grave din cauza unei traume ce o ț�inea ancorată î�n trecut. Emoț�iile cauzate de stres i-au afectat genele, iar hormonii corespunzători acestora au făcut ca starea ei de sănătate să devină foarte problematică. Este o poveste extrem de dură. Am ales î�n mod intenț�ionat această poveste ș� i am oferit toate detaliile pentru că am vrut să-ț�i demonstrez că, indiferent cât de dificilă ar fi situaț�ia î�n care te afli, ai puterea de a o schimba, aș� a cum a făcut ș� i această femeie uimitoare. Ea a pus î�n practică multe dintre meditaț� iile din această carte pentru a-ș� i modifica personalitatea ș� i pentru a se vindeca. Pentru mine, ea este exemplul viu al adevărului. Dar nu este singura care a continuat să se autodepăș� ească, zi după zi, până când a devenit altcineva. La fel ca ea, un î�ntreg grup de cursanț�i au realizat î�ntocmai acest lucru – iar dacă ei o pot face, î�nseamnă că ș� i tu poț�i.
Voi î�mpărtăș� i, de asemenea, două istorii personale: experienț�e care m-au făcut să mă schimb î�ntr-un mod foarte profund. Această carte vorbeș� te la fel de mult despre misticism pe cât vorbeș� te despre vindecare ș� i despre crearea de noi oportunităț�i î�n viaț�ă. Î�ț�i spun aceste poveș� ti pentru că vreau să te pregătesc pentru ceea ce devine posibil atunci când părăseș� ti acest tărâm spaț�io-temporal (lumea newtoniană despre care am î�nvăț�at î�n liceu, la orele de fizică) ș� i î�ț�i activezi glanda pineală, ca să poț�i ajunge pe tărâmul temporalo-spaț�ial (lumea cuantică). Mulț�i dintre cursanț�ii noș� tri au avut experienț� e mistice ș� i interdimensionale
32
SUPRANATURAL
similare, care au părut la fel de reale precum această realitate materială.
Fiindcă a doua jumătate a cărț�ii se axează pe explicarea modului î�n care se produc astfel de lucruri din punctul de vedere al fizicii, al neuroș� tiinț�elor, al neuroendocrinologiei ș� i chiar din punct de vedere genetic, sper ca aceste poveș� ti să î�ț�i stârnească curiozitatea ș� i să te provoace să fii deschis cu privire la ceea ce poț�i face. Există o variantă viitoare a ta – un tu care există deja î�n prezentul etern – ș� i care î�ț�i cere ț�ie, cel care citeș� te acum această carte, să î�l scoț�i la suprafaț�ă. Iar acel tu viitor este mai iubitor, mai evoluat, mai conș� tient, mai prezent, mai amabil, mai exuberant, mai atent la realitatea profundă, mai hotărât, mai conectat, supranatural ș� i complet. Acest tu aș� teaptă să î�ț�i transformi energia, cu fiecare zi ce trece, astfel î�ncât aceasta să corespundă cu energia lui, iar tu să te poț�i regăsi î�n această variantă viitoare a ta: o variantă care, de fapt, există î�n prezentul etern.
Capitolul 2 prezintă unul dintre subiectele mele preferate. L-am scris ca să poț�i î�nț�elege pe deplin ce î�nseamnă să trăieș� ti î�n momentul prezent. De vreme ce toate posibilităț�ile din a cincea dimensiune, cunoscută sunt numele de cuantum (sau câmp unificat), există î�n prezentul etern, singura modalitate de a-ț�i crea o viaț�ă nouă, de a-ț�i vindeca trupul sau de a-ț�i schimba viitorul previzibil este aceea de a te depăș� i pe tine î�nsuț�i. Acest moment armonios – pe care l-am văzut cu ochii noș� tri î�n mii de scanări ale creierului – intervine atunci când o persoană renunț�ă la sine ș� i la memoria despre sine pentru ceva mai măreț� . Foarte mulț�i oameni î�ș�i petrec mare parte din viaț�ă alegând î�n mod inconș� tient să trăiască pe
Introducere
33
baza aceleiaș� i rutine, pe care o pun î�n practică zi de zi, sau î�ș�i idilizează î�n mod automat trecutul, simț�indu-se la fel î�n fiecare zi ce trece. Drept urmare, ei î�ș�i programează creierul ș� i corpul să se menț� ină î�ntr-un viitor previzibil sau î�ntr-un trecut cu care sunt familiarizaț�i, fără să ajungă să trăiască vreodată î�n prezent. Este nevoie de practică pentru a ajunge acolo, dar merită efortul, î�ntotdeauna. Pentru a regăsi, î�n cele din urmă, bucuria pe care o oferă generosul moment prezent, va trebui să faci progrese î�n privinț�a voinț�ei, astfel î�ncât aceasta să fie mai puternică decât oricare dintre mecanismele tale automate de acț�iune, dar voi fi alături de tine î�n această călătorie, î�ncurajându-te la fiecare pas.
Capitolul î�ncepe cu o descriere fundamentală a unor principii ș� tiinț�ifice, astfel î�ncât să putem stabili o terminologie comună ș� i să dezvoltăm o schemă de î�nț�elegere pe care să o utilizăm pe parcursul cărț�ii. Voi explica aceste lucruri î�ntr-o manieră destul de simplă. Ca să ajungi acolo unde î�ț�i doreș� ti să ajungi, este necesar să vorbim despre funcț�iile creierului (adică ale minț�ii), despre celulele nervoase ș� i reț�elele de neuroni, despre diferite părț�i ale sistemului nervos, despre substanț�e chimice, despre emoț�ii ș� i stres, despre unde cerebrale, despre atenț�ie ș� i energie ș� i despre alte câteva subiecte. Trebuie să stabilesc un vocabular comun, astfel î�ncât să pot explica de ce facem ceea ce facem, î�nainte de a te î�nvăț�a ce să faci prin intermediul meditaț�iilor care apar pe parcursul cărț�ii. Dacă vrei informaț�ii mai detaliate, mai complexe, te invit să citeș� ti oricare dintre cărț�ile pe care le-am publicat anterior (printre care Breaking the Habit of Being Yourself ș� i Tu ești placebo).
34
SUPRANATURAL
Capitolul 3 te va introduce î�n lumea cuantică: a cincea dimensiune. Vreau să î�nț�elegi că există un câmp invizibil de energie ș� i de informaț�ie care există dincolo de acest tărâm spaț�io-temporal tridimensional, ș� i că noi avem acces la el. De fapt, de î�ndată ce î�ncepi să trăieș� ti î�n momentul prezent ș� i ai pătruns pe acest nou tărâm, care există dincolo de simț�urile tale, eș� ti deja pregătit să creezi realitatea pe care ț�i-o doreș� ti. Î�n momentul î�n care vei reuș� i să nu mai acorzi atenț�ie trupului tău, oamenilor din viaț�a ta, obiectelor pe care le deț�ii, locurilor î�n care obiș� nuieș� ti să mergi ș� i chiar timpului î�n sine, î�ț�i vei uita literalmente identitatea, cea care a fost creată trăind corporal î�n acest cadru spaț�io-temporal.
Acesta este momentul î�n care tu vei deveni o conș� tiinț�ă pură ș� i vei pătrunde pe tărâmul numit câmp cuantic – care există dincolo de cadrul spaț�io-temporal. Î�n acest loc imaterial, nu vei putea lua cu tine problemele, numele, programul ș� i obiceiurile tale, durerea sau emoț�iile tale. Nu vei putea intra aici sub formă corporală – va trebui să pătrunzi î�n mod acorporal. De fapt, de î�ndată ce vei î�nț�elege cum să-ț�i faci conș� tiinț�a să se î�ndepărteze de lumea cunoscută (lumea fizică materială) ș� i să se î�ndrepte către necunoscut (lumea imaterială a posibilităț�ii) ș� i te vei acomoda cu acest lucru, vei putea să-ț�i transformi energia, astfel î�ncât aceasta să fie î�n concordanț�ă cu frecvenț�a oricărei posibilităț�i care există deja î�n câmpul cuantic. (Ca să-ț�i stric surpriza: de fapt, toate perspectivele posibile de viitor există acolo, astfel că tu poț�i crea orice fel de viitor î�ț�i doreș� ti.) Î�n momentul î�n care se va crea o concordanț�ă vibraț�ională î�ntre energia ta ș� i energia acelei posibilităț�i pe care o alegi din câmpul unificat, vei atrage experienț�a pe care o implică
Introducere
35
această posibilitate. Î�ț�i voi arăta cum funcț�ionează toate aceste lucruri.
Capitolul 3 se î�ncheie cu o scurtă descriere a unei meditaț�ii, pe care am conceput-o cu scopul de a-ț�i oferi o experienț�ă reală a cuantumului. De aici î�nainte, fiecare dintre capitolele de predare se va î�ncheia cu o scurtă descriere a unei noi meditaț�ii. Dacă vrei să pui î�n aplicare meditaț�iile sub î�ndrumarea mea, poț�i achiziț�iona un CD sau o î�nregistrare audio cu oricare dintre aceste meditaț�ii de pe site-ul meu, drjoedispenza.com. Desigur, poț�i alege să faci meditaț�iile din această carte pe cont propriu, fără să asculț� i î�nregistrările. Î�n acest scop, am descris î�n amănunt paș� ii pe care trebuie să î�i urmezi pentru a pune î�n practică fiecare dintre aceste meditaț�ii, iar materialul este disponibil gratuit pe site-ul meu, la adresa drjoedispenza.com/ bsnmeditations. Dacă meditezi pe cont propriu, î�ț�i recomand să asculț�i muzică î�n timp ce o faci. Cea mai bună muzică este cea care se rezumă la instrumental, iar eu prefer o muzică lentă ș� i hipnotizantă. Cel mai bine e să asculț�i un gen de muzică care nu-ț�i dă de gândit ș� i nu-ț�i evocă amintiri. Poț�i găsi o listă cu sugestii muzicale pe site-ul meu, menț�ionat anterior.
Î�n capitolul 4, î�ț�i voi prezenta una dintre cele mai populare meditaț�ii ale comunităț�ii noastre. Se numeș� te Binecuvântarea centrilor energetici. Fiecare centru se află sub controlul sistemului nervos autonom. Î�ț�i voi dezvălui tehnicile pe care să le pui î�n practică pe parcursul unei meditaț�ii, tehnici prin intermediul cărora poț�i programa aceș� ti centri energetici să-ț�i controleze starea de sănătate ș� i de bine. Dacă ai trecut de nivelul introductiv al meditaț�iilor mele, î�n cadrul cărora ț� i-ai concentrat atenț� ia asupra
36
SUPRANATURAL
diferitelor părț�i ale corpului ș� i asupra spaț�iului din jur, trebuie să ș� tii că tot acest antrenament te-a pregătit exclusiv pentru această meditaț�ie. Acest antrenament te-a ajutat să-ț�i î�mbunătăț�eș� ti abilitatea de a-ț�i concentra atenț�ia ș� i de a schimba frecvenț�a undelor tale cerebrale, astfel î�ncât să poț�i pătrunde î�n sistemul de operare al sistemului nervos autonom. Din momentul î�n care vei pătrunde acolo, vei putea să î�i dai acestuia comenzile potrivite, astfel î�ncât să te vindeci, să-ț�i echilibrezi starea de sănătate ș� i să î�nregistrezi progrese cu privire la energia ș� i la viaț�a ta.
Î�n capitolul 5, î�ț�i voi prezenta o tehnică de respiraț�ie folosită de noi la î�nceputul multora dintre meditaț�ii. Această tehnică de respiraț�ie î�ț�i va permite să î�ț�i transformi energia, să simț�i cum corpul tău este străbătut de un curent electric ș� i să creezi un puternic câmp electromagnetic î�n jur. Aș� a cum urmează să î�ț�i explic, mare parte din energia oamenilor este stocată î�n corp, pentru că ei ș� i-au condiț�ionat corpul să joace rolul de minte, ca urmare a faptului că au gândit, au acț�ionat ș� i au simț�it î�n acelaș� i fel ani de zile. Acesta este procesul care face ca cea mai mare parte a energiei să fie î�nmagazinată î�n corp, iar acest proces este legat de faptul că oamenii î�ș�i raportează existenț�a la supravieț�uire. Prin urmare, trebuie să găsim o modalitate de a extrage energia din corp ș� i de a o readuce î�n creier, unde să fie disponibilă pentru atingerea unui scop mult mai î�nalt decât simpla supravieț�uire. Î�ț�i voi explica această tehnică de respiraț�ie din punct de vedere fiziologic, astfel î�ncât, atunci când o vei pune î�n practică, să te eliberezi de trecut ș� i să faci din ea un act profund voluntar. De î�ndată ce vei î�ncepe să eliberezi toată acea energie din corp ș� i să o direcț�ionezi î�napoi î�n creier,
Introducere
37
vei î�nvăț�a cum să-ț�i reprogramezi corpul pentru a fi î�n concordanț� ă cu o minte nouă. Î� ț�i voi arăta cum să-ț� i î�nveț� i corpul, din punct de vedere emoț�ional, să trăiască î�n realitatea viitorului-prezent, î�n loc să trăiască î�n realitatea trecutului-prezent, acolo unde ne petrecem cea mai mare parte din timp. Ș� tiinț�a ne î�nvaț�ă că mediul transmite gena. Î�ntrucât produsul finit din punct de vedere chimic al experienț�elor pe care le avem î�n mediul nostru î�nconjurător este reprezentat de emoț� ii, atunci când trăieș� ti emoț� ii superioare î�n timpul meditaț�iilor pe care le practici, nu numai că ridici nivelul de energie al corpului, dar î�ncepi să transmiț�i noi gene, î�n noi moduri – luându-i-o înainte mediului înconjurător. Nimic nu se compară cu câteva poveș� ti formidabile. Î�n capitolul 6, î�ț�i voi prezenta exemplul câtorva cursanț�i care au pus î�n practică meditaț�iile din capitolele precedente. Aceste studii de caz ar trebui să-ț�i servească drept instrumente de î�nvăț� are care să te ajute să î�nț� elegi pe deplin materialul prezentat până atunci. Majoritatea oamenilor despre care vei citi sunt la fel ca tine: sunt oameni obiș� nuiț�i care au făcut lucruri ieș� ite din comun. Un alt motiv pentru care î�ț�i relatez aceste poveș� ti este că, î�n această manieră, vei putea empatiza cu aceș� ti oameni. Din momentul î�n care ajungi să gândeș� ti că, dacă ei au făcut-o, o poți face și tu, vei avea, î�n mod firesc, mai multă î�ncredere î�n tine. Eu le spun mereu membrilor comunităț� ii mele: „Atunci când alegi să-ț� i demonstrezi ț�ie î�nsuț�i cât de puternic eș� ti cu adevărat, nu ai nici cea mai vagă idee pe cine vei ajuta î�n viitor”. Aceș� ti oameni sunt dovada vie că acest lucru este posibil ș� i în cazul tău.
38
SUPRANATURAL
Î�n capitolul 7, î�ț�i voi arăta ce î�nseamnă să creezi coerenț�a inimii. Asemenea coerenț�ei cerebrale, inima funcț�ionează î�n acelaș� i mod organizat atunci când suntem cu adevărat prezenț�i, atunci când putem menț�ine stările pe care ni le dau emoț�iile superioare ș� i atunci când ne simț�im î�n siguranț�ă î�n aș� a măsură î�ncât să ne deschidem pe deplin către acceptarea posibilităț� ilor. Creierul gândește, dar inima cunoaște. Acesta este centrul unicităț�ii, al î�ntregului, al conș� tiinț�ei unităț�ii. Aici se î�ntâlnesc contrariile, marcând uniunea polarităț�ilor. Gândeș� te-te la acest centru ca la conexiunea ta cu câmpul unificat. Î�n momentul î�n care el este activat, treci de la egoism la altruism. Î�n momentul î�n care vei reuș� i să-ț�i menț�ii stările interioare, indiferent de condiț�iile mediului extern, vei ajunge să stăpâneș� ti ceea ce te î�nconjoară. E nevoie de practică pentru a ajunge să stăpâneș� ti tehnica menț�inerii unei inimi deschise, dar, dacă faci asta, ea va bate pentru mai multă vreme.
Capitolul 8 ilustrează o altă activitate preferată de cursanț�ii care participă la atelierele noastre: urmărirea unor î�nregistrări video prin intermediul unui caleidoscop, î�nregistrări pe care noi le numim Filme Mentale ș� i pe care cursanț�ii noș� tri le-au realizat pentru a-ș� i exprima viziunea despre viitor. Folosim caleidoscopul ca să inducem o stare de transă, pentru că atunci când eș� ti î�n transă, eș� ti mai deschis către informaț�ie. Iar această deschidere constituie abilitatea de a accepta, de a crede î�n informaț�iei ș� i de a te abandona ei, fără să o mai analizezi. Dacă faci acest lucru î�n mod corespunzător, este î�ntr-adevăr posibil să-ț�i programezi subconș� tientul. Prin urmare, e normal ca, atunci când foloseș� ti un caleidoscop pentru a-ț� i schimba frecvenț� a undelor tale – lucru care se î�ntâmplă cu ochii deschiș� i, spre deosebire de meditaț�ie, când î�i ț�ii î�nchiș� i – poț�i face ca
Introducere
39
mintea analitică să funcț� ioneze la o intensitate mai mică ș� i poț� i crea, î�n acest mod, o punte î�ntre conș� tient ș� i subconș� tient. Iar când acest lucru este urmat de crearea unui Film Mental – cu scene care să te reprezinte pe tine sau cu imagini care ilustrează felul î�n care va arăta viitorul tău – te programezi pentru acest nou viitor. Foarte mulț�i dintre cursanț�ii noș� tri ș� i-au creat o viaț�ă nouă ș� i oportunităț�i uimitoare, alcătuind un Film Mental propriu ș� i urmărindu-l apoi printr-un caleidoscop. Unii cursanț�i pun deja î�n aplicare al treilea lor Film Mental, pentru că primele două s-au î�mplinit deja!
Î�n capitolul 9, î�ț�i voi prezenta tehnica de meditaț�ie î�n timpul mersului. Aceasta presupune deopotrivă să stai î�n picioare ș� i să mergi. Consider că această practică reprezintă un instrument foarte valoros, care ne ajută literalmente să ne î�ndreptăm către viitorul nostru. Deseori, trăim experienț�a unor stări uimitoare când stăm jos să medităm ș� i reuș� im să ne conectăm la ceva mai presus de noi, dar, atunci când deschidem ochii ș� i ne recăpătăm simț� urile, devenim din nou inconș� tienț�i ș� i revenim la o serie de comportamente ș� i de reacț�ii emoț�ionale inconș� tiente, la atitudini automate. Am creat această meditaț�ie pentru că vreau ca membrii comunităț�ii noastre să fie capabili să î�ș�i reprezinte î�n mod concret energia pe care o conț�ine viitorul lor ș� i să facă acest lucru deopotrivă cu ochii deschiș� i sau î�nchiș� i. Î�n timp ce vei practica această meditaț�ie, s-ar putea să î�ncepi să gândeș� ti î�n mod firesc precum o persoană bogată, să acț�ionezi ca ș� i cum ai fi o ființ�ă care nu are nicio limită ș� i să simț�i o imensă bucurie vizavi de propria existenț�ă,
40
SUPRANATURAL
deoarece ț�i-ai creat circuitele cerebrale necesare ș� i ț�i-ai condiț�ionat corpul să se transforme î�n acea persoană.
Capitolul 10 conț�ine o altă serie de studii de caz, care să-ț�i stimuleze capacitatea de î�nț�elegere a reprezentării simbolice. Aceste poveș� ti fascinante te vor ajuta să-ț�i creezi o imagine de ansamblu, astfel î�ncât să poț�i percepe informaț�ia dintr-un alt unghi, ș� i vei afla, prin intermediul lor, despre oamenii care au trăit realmente această experienț�ă. Sper că aceș� tia te vor inspira să pui î�n aplicare cu mai multă convingere, siguranț�ă ș� i î�ncredere lucrurile despre care vorbesc î�n această carte, astfel î�ncât să ai ș� i tu parte de experienț�a adevărului. Capitolul 11 î�ț�i va deschide mintea, ca să poț�i percepe posibilităț�ile din lumea interdimensională de dincolo de simț�uri. Deseori, î�n momentele de liniș� te, mintea mea rătăceș� te către mistic – unul din subiectele mele preferate. Iubesc aceste experienț�e transcendentale, care sunt atât de lucide ș� i de reale î�ncât nu mai pot reveni la activităț�ile mele obiș� nuite, fiindcă am î�nț�eles prea multe. Pe parcursul acestor evenimente interioare, nivelurile de conș� tientizare ș� i de energie pe care le ating sunt atât de mari î�ncât, atunci când î�mi recapăt simț�urile ș� i personalitatea, î�mi spun adesea, î�n mod complet firesc, că am înțeles greșit totul. Acest tot despre care vorbesc se referă la ceea ce este cu adevărat realitatea, nu la ceea ce am fost condiț�ionat să percep drept realitate. Î�n acest capitol, te voi conduce î�ntr-o călătorie, care porneș� te din acest tărâm spaț�io-temporal – unde spaț�iul este etern ș� i unde experimentăm timpul deplasându-ne î�n spaț�iu –, ș� i te va conduce către tărâmul temporal-spaț�ial – unde timpul este etern ș� i unde experimentăm spaț�iul (sau
Introducere
41
spaț�iile, sau diferitele dimensiuni) deplasându-ne î�n timp. Acest lucru te va face să pui la î�ndoială î�nsuș� i modul î�n care percepi natura realităț�ii. Nu-ț�i pot spune decât că, dacă vei persevera, vei î�nț�elege. S-ar putea să ai nevoie de unele lecturi pentru a dobândi o î�nț�elegere deplină, dar, studiind acest material ș� i reflectând la el, vei construi circuitele cerebrale necesare, care să te pregătească pentru această experienț�ă.
Î�n momentul î�n care vei î�nceta să mai creezi asocieri î�ntre tine ș� i elementele acestei lumi materiale ș� i te vei regăsi î�n câmpul unificat – ticsit de posibilităț� i infinite – sistemele tale biologice vor prelua energia de dincolo de vibraț�ia materiei ș� i o vor transforma î�n imagini pe care le vei vedea mental. Aici va interveni glanda pineală, adică subiectul capitolului 12. Gândeș� te-te la glanda pineală – o glandă micuț�ă, ascunsă î�n zona centrală a creierului – ca la o antenă care poate converti frecvenț�e ș� i informaț�ii, transformându-le î�n imagini vii. Activându-ț� i glanda pineală, vei trăi o experienț�ă senzorială deplină, dar fără simțuri. Atunci când vei percepe mental, î�n timp ce ț�ii ochii î�nchiș� i, acest eveniment intern, acesta ț�i se va părea mai real decât orice altă experienț�ă externă trăită până î�n acel moment. Cu alte cuvinte, pentru a te abandona cu totul acestei experienț�e interioare, este necesar ca ceea ce experimentezi să fie atât de real î�ncât să simț�i cu adevărat că te afli acolo. Când se va petrece acest lucru, această glandă micuț�ă va transmuta melatonina î�n niș� te metaboliț�i foarte puternici, care te vor face să trăieș� ti acest tip de experienț�ă. Vom studia proprietăț�ile acestei glande ș� i vei î�nvăț�a cum s-o activezi. Capitolul 13 î�ț�i va prezenta una dintre cele mai recente strădanii ale noastre: Proiectul Coerenț�a. Atunci când
42
SUPRANATURAL
am constatat că foarte mulț�i dintre cursanț�ii noș� tri intrau î�n starea de coerenț�ă a inimii î�n acelaș� i timp, î�n aceeaș� i zi ș� i pe parcursul aceleiaș� i meditaț�ii, ne-am dat seama că ei se influenț�au unul pe celălalt non-local (adică se influenț�au energetic, î�n opoziț�ie cu interacț�iunea fizică dintre două corpuri). Energia emisă de ei sub forma unor emoț�ii superioare purta intenț�ia ca binele să se manifeste î�n viaț�a tuturor celor adunaț�i î�n acea î�ncăpere. Imaginează-ț�i un număr mare de persoane care î�ș�i ridică nivelul de energie ș� i care î�ș�i concentrează voinț�a asupra unei energii care permite ca viaț�a noastră să fie mai î�mplinită, trupurile noastre să se vindece, visurile noastre să se î�ndeplinească, perspectivele de viitor să se realizeze ș� i misticul să devină ceva obiș� nuit î�n viaț�ă.
Când am observat că discipolii noș� tri puteau deschide inimile celorlalț�i, ne-am dat seama că e momentul să î�ncepem să practicăm meditaț�ii globale, care să ajute la schimbarea lumii. Mii ș� i mii de oameni din î�ntreaga lume ni s-au alăturat ș� i au participat la schimbarea ș� i la vindecarea planetei ș� i a oamenilor care o locuiesc. La urma urmei, oare nu facem toate aceste lucruri pentru ca lumea să devină un loc mai bun? Î�ț�i voi prezenta factorii ș� tiinț�ifici care fac ca acest mecanism să funcț�ioneze – ș� i mă refer cu adevărat la ș� tiinț�ă. Au fost publicate destule studii despre puterea pe care o au proiectele de realizare a păcii, studii care au fost confirmate ș� tiinț�ific ș� i care dovedesc că aceste proiecte dau roade, aș� adar, î�n loc să ne limităm la simplul fapt de a studia istoria, de ce să nu o scriem chiar noi? Cartea se î�ncheie cu capitolul 14, care conț�ine câteva studii de caz destul de neobiș� nuite, despre niș� te experienț�e mistice uimitoare pe care le-au trăit oamenii î�n timp ce
Introducere
43
puneau î�n practică lucrurile despre care vorbesc î�n această carte. Spun î�ncă o dată că î�ț�i î�mpărtăș� esc aceste experienț�e ca să î�nț�elegi că până ș� i cele mai mistice aventuri î�ț�i pot aparț�ine, dacă te străduieș� ti să ajungi î�n acel punct. Aș� adar, eș� ti pregătit să devii supranatural?
Capitolul 1
DESCHIDEREA UȘII CĂTRE SUPRANATURAL Î�n iunie 2007, când primăvara era pe sfârș� ite ș� i se iveau primele semne de vară, ceea ce părea a fi o după-amiază obiș� nuită de duminică s-a dovedit a fi una cu totul aparte pentru Anna Willems.
Uș� ile camerei de zi, care dădeau spre grădină, erau larg deschise, iar perdelele albe ș� i subț� iri se miș� cau uș� or î�n bătaia vântului, î�n vreme ce mireasma florilor umplea î�ncăperea. Anna, aș� ezată confortabil î�n scaunul ei, era î�nconjurată de razele strălucitoare care pătrundeau î�n cameră. Afară, păsările ciripeau ș� i se î�ntreceau î�n triluri, iar ea putea auzi râsul copiilor, ca un cântec î�ndepărtat, ș� i zgomotul jucăuș� al apei care venea dinspre piscina vecinilor. Fiul Annei, î�n vârstă de 12 ani, stătea î�ntins pe canapea ș� i citea o carte, iar din camera de deasupra, se auzea fiica ei, de 11 ani, cântând ș� i jucându-se.
46
SUPRANATURAL
Psihoterapeut de profesie, Anna lucra ca manager ș� i membru al consiliului de administraț�ie al unei importante instituț�ii psihiatrice din Amsterdam, ale cărei profituri î�nsumau peste 10 milioane de euro anual. Î�n weekenduri, era deseori preocupată să citească tot felul de lucrări ș� tiinț�ifice din domeniul ei, iar î�n acea zi stătea pe scaunul ei de piele roș� ie ș� i citea un articol dintr-o revistă de specialitate. Habar nu avea Anna că ceea ce părea un peisaj idilic pentru oricine ar fi privit, î�n aceste momente, ce se petrecea î�n camera de zi avea să se transforme î�ntr-un coș� mar î�n doar câteva minute. Femeia se simț�ea cumva distrasă, băgând de seamă că nu era concentrată pe deplin asupra articolului pe care î�ncerca să-l studieze. S-a oprit din citit, a lăsat jos revista ș� i a î�nceput să se î�ntrebe din nou, brusc, unde dispăruse soț�ul ei. Plecase de acasă dis de dimineaț� ă, î�n timp ce ea făcea duș� . Fără să spună unde se duce, dispăruse pur ș� i simplu. Copiii i-au spus că tatăl lor î�ș�i luase rămas-bun, î�mbrăț�iș� ându-i strâns pe fiecare î�nainte să plece. Î�ncercase de mai multe ori să dea de el la telefon, dar nu-i răspunsese la apeluri. Î�ncerca să facă asta î�ncă o dată acum – niciun răspuns. Categoric, ceva nu era î�n regulă. La ora 15:30 se aude soneria, iar atunci când Anna deschide uș� a de la intrare, vede î�n faț�a ei doi poliț�iș� ti.
– Sunteț�i doamna Willems? î�ntrebă unul dintre ei. După ce le-a confirmat că ea era doamna Willems, poliț�iș� tii au î�ntrebat-o dacă pot intra să stea puț�in de vorbă. Î�ngrijorată ș� i un pic nedumerită, Anna i-a lăsat să intre. Ș� i atunci i-au dat vestea: cu puț�in timp î�nainte, î�n acea dimineaț�ă, soț�ul ei se aruncase de pe una dintre cele mai î�nalte clădiri din centrul oraș� ului. Deloc surprinzător, căderea î�i fusese
Deschiderea ușii către supranatural
47
fatală. Anna ș� i cei doi copii erau ș� ocaț�i de ce auzeau, nu le venea să creadă.
Anna a rămas fără aer pentru câteva momente ș� i, î�ncercând să-ș� i recapete suflul, a î�nceput să tremure incontrolabil. Aceste momente păreau î�ncremenite î�n timp. Î�n vreme ce copiii rămăseseră î�nmărmuriț�i î�n urma acestui ș� oc, Anna î�ncerca să-ș� i ascundă, de dragul lor, suferinț�a ș� i î�ncordarea. Dintr-odată, î�ncepu să o doară foarte tare capul ș� i simț�i, î�n acelaș� i timp, o î�nț�epătură surdă ș� i adâncă î�n stomac. Gâtul ș� i umerii î�i rămaseră î�nț�epeniț�i, î�n timp ce mintea î�i rătăcea frenetic de la un gând la altul. Hormonii de stres preluaseră controlul asupra ei. Existenț�a Annei devenea acum simplă supravieț�uire.
Cum preiau controlul hormonii de stres
Din punct de vedere ș� tiinț�ific, să trăieș� ti î�ntr-o stare de tensiune, de stres î�nseamnă că existenț�a ta se limitează la simpla supravieț�uire. Când ne confruntăm cu o situaț�ie tensionată, care constituie un anumit tip de ameninț�are (pentru că nu putem prevedea sau controla rezultatele acestei situaț�ii), se activează un sistem nervos primitiv, numit sistemul nervos simpatic, iar corpul î�ncepe să utilizeze o cantitate enormă de energie pentru a răspunde factorului de stres. Din punct de vedere fiziologic, corpul î�ncepe să folosească î�n mod automat resursele necesare pentru a face faț�ă pericolului actual. Pupilele se dilată, ca să vedem mai bine; ritmul cardiac ș� i cel respirator cresc, ca să putem fugi, să ne putem lupta sau ascunde; î�n sânge se eliberează o cantitate mai mare de glucoză, care să asigure celulelor mai multă energie; î�n
48
SUPRANATURAL
loc să fie direcț�ionat către organele interne, fluxul sangvin este direcț�ionat către extremităț�i, astfel î�ncât să ne putem miș� ca mai repede dacă e necesar. Sistemul imunitar devine foarte activ î�ntr-o primă fază, dar descreș� te apoi î�n intensitate, ca urmare a faptului că adrenalina ș� i cortizolul inundă muș� chii, oferind un impuls de energie care să ne ajute să evităm sau să ne apărăm de factorul de stres. Circulaț�ia nu mai este direcț�ionată către prozencefal, ci către rombencefal*, drept urmare capacitatea noastră de a gândi creativ se reduce ș� i ne bazăm mai mult pe instinct, pentru a reacț�iona instantaneu.
Î�n cazul Annei, vestea tulburătoare a sinuciderii soț�ului ei a făcut ca trupul ș� i creierul ei să intre brusc î�ntr-o stare care să-i asigure supravieț�uirea. Pe termen scurt, organismul poate tolera condiț�iile nefavorabile, luptând, ascunzându-se sau fugind de un factor iminent de stres. Suntem construiț�i î�n aș� a fel î�ncât să putem face faț�ă, pe termen scurt, unui nivel foarte crescut de stres. Î�n mod normal, după ce evenimentul care cauzează stres se î�ncheie, corpul î�ș�i recapătă echilibrul î�n decurs de câteva ore, ridicându-ș� i nivelul de energie ș� i restabilindu-ș� i resursele vitale. Dar, dacă nu ieș� im din acea stare de tensiune î�n decurs de câteva ore, corpul nu-ș� i mai recapătă echilibrul niciodată. De fapt,
* Există trei diviziuni ale creierului: prozencefalul (creierul anterior),
mezencefalul (creierul mijlociu), și rombencefalul (creierul posterior). Prozencefalul îndeplinește funcții conștiente, fiind responsabil pentru memorie, inteligență, vedere, direcționarea impulsurilor senzoriale, pe când rombencefalul îndeplinește funcții reflexe, inconștiente (respirație, strănut, mișcări musculare). În condiții de stres, atunci când sângele este direcționat către această parte a creierului, individul acționează în mod instinctiv, în încercarea de a înfrunta pericolul pe care îl percepe ca atare, ceea ce înseamnă că, în acele momente, existența individului nu mai este una conștientă, ci se raportează strict la supraviețuire. (n.red.)
Deschiderea ușii către supranatural
49
nicio ființ�ă nu poate suporta să trăiască î�n stare de alertă o perioadă lungă de timp.
Ființ�ele umane, datorită complexităț�ii creierului, sunt capabile să se gândească la problemele lor, să retrăiască evenimente din trecut ș� i chiar să prevadă situaț�ii viitoare nefavorabile, reuș� ind astfel, strict prin intermediul gândului, să activeze o mulț�ime de elemente chimice cauzatoare de stres. Atunci când ne gândim la un eveniment personal din trecut sau atunci când î�ncercăm să controlăm un viitor imprevizibil, creierul ș� i corpul î�ncetează să mai funcț�ioneze normal din punct de vedere fiziologic. Anna retrăia mental acel eveniment zi după zi, iar ș� i iar. Dar nu-ș� i dădea seama că organismul ei nu putea să facă diferenț�a dintre evenimentul original, care declanș� ase o reacț�ie a corpului î�n raport cu factorul de stres, ș� i amintirea acelui eveniment, care declanș� a î�n mod repetat aceleaș� i emoț�ii pe care i se provocase evenimentul real. Î�n creierul ș� i î�n corpul Annei se produceau aceleaș� i reacț�ii chimice precum cele din momentul evenimentului, de parcă evenimentul avea loc din nou ș� i din nou. Prin urmare, creierul accesa î�n mod continuu amintirea evenimentului, care era î�nmagazinată î�n memorie, ș� i, retrăind aceleaș� i emoț�ii, î�n corpul ei aveau loc, de cel puț�in o sută de ori pe zi, aceleaș� i reacț�ii chimice ca î�n momentul evenimentului. Reamintindu-ș� i experienț� a î�n mod repetat, ea ș� i-a ancorat î�n mod neintenț� ionat creierul ș� i trupul î�n trecut.
Emoț�iile sunt consecinț�ele sau răspunsurile chimice ale experienț�elor trecute. Pe măsură ce simț�urile î�nregistrează informaț�iile primite din mediul î�nconjurător, grupările de neuroni se organizează î�n reț�ele. Când aceste reț�ele formează un tipar, creierul produce o substanț�ă chimică
50
SUPRANATURAL
care este trimisă apoi î�n tot corpul. Această substanț�ă chimică se numeș� te emoț�ie. Ne amintim mai bine evenimentele atunci când ne amintim ce am simț�it când s-au î�ntâmplat. Cu cât este mai mare coeficientul emoț�ional al unui eveniment – indiferent că evenimentul este favorabil sau nefavorabil – cu atât este mai puternică schimbarea care are loc î�n chimia noastră internă. Atunci când observăm o schimbare semnificativă î�n interior, creierul acordă atenț�ie factorului extern care provoacă această schimbare, indiferent că este vorba despre o persoană sau despre un eveniment, ș� i captează imaginea acestei experienț�e provocate de exterior. Acest lucru este numit amintire.
Prin urmare, amintirea unui eveniment poate rămâne î�ntipărită neurologic î�n creier, iar această amintire rămâne suspendată î�n timp î�n materia cenuș� ie, aș� a cum s-a î�ntâmplat î�n cazul Annei. Combinaț�ia dintre diversele persoane sau obiecte care au fost prezente î�ntr-un anumit moment ș� i î�ntr-un anumit loc î�n cadrul acelei experienț�e tensionate ajunge să fie reț�inută de reț�eaua neuronală sub forma unei imagini holografice. Î�n acest mod, creăm o amintire pe termen lung. Prin urmare, experienț� a se î�ntipăreș� te î�n circuitele neuronale, iar emoț�ia este stocată î�n corp, astfel că trecutul devine biologia noastră. Cu alte cuvinte, atunci când trecem printr-un eveniment traumatic, avem tendinț�a de a-l percepe din punct de vedere neurologic strict prin intermediul circuitului neuronal aferent acelei experienț�e, iar reacț�iile chimice care se produc î�n organismul nostru se raportează strict la emoț�iile provocate de acel eveniment, astfel î�ncât felul nostru de a fi – modul î�n care gândim ș� i felul î�n care ne simț�im – rămâne blocat î�n trecut din punct de vedere biologic.
Deschiderea ușii către supranatural
51
După cum ne putem da seama, Anna a trăit o mulț�ime de emoț�ii negative: tristeț�e profundă, durere, victimizare, supărare, vinovăț�ie, ruș� ine, disperare, furie, ură, frustrare, ranchiună, ș� oc, frică, neliniș� te, î�ngrijorare; s-a simț�it copleș� ită, chinuită, deznădăjduită, neputincioasă, izolată, singură, a simț�it că nu poate avea î�ncredere î�n oameni ș� i că fusese trădată. Ș� i niciuna dintre aceste emoț�ii nu a dispărut prea curând. Pentru că î�ș�i analiza viaț�a prin prisma emoț�iilor din trecut, Anna a ajuns să sufere din ce î�n ce mai mult. Fiindcă nu putea depăș� i nivelul de percepț�ie la care o ț�ineau trăirile ei constante ș� i fiindcă emoț�iile reprezintă un depozitar al trecutului, ea gândea î�n trecut – ș� i se simț�ea din ce î�n ce mai rău cu fiecare zi ce trecea. Fiind psihoterapeut, Anna putea î�nț�elege din punct de vedere raț�ional ș� i intelectual ce i se î�ntâmpla, dar, î�n ciuda tuturor raț�ionamentelor la care ajunsese, nu reuș� ea să treacă peste suferinț�a pe care o simț�ea. Oamenii din viaț�a ei au î�nceput să o trateze ca pe o femeie care ș� i-a pierdut soț�ul, iar aceasta a devenit noua ei identitate. Anna asocia amintirile ș� i sentimentele pe care le trăia cu motivul pentru care se afla î�n acea stare. Când cineva o î�ntreba de ce se simț�ea atât de rău, ea povestea despre sinucidere – retrăind de fiecare dată durerea, chinurile ș� i suferinț�a. Î�n tot acest timp, activa aceleaș� i circuite din creier ș� i retrăia aceleaș� i emoț�ii, condiț�ionându-ș� i creierul ș� i corpul să rămână ancorate î�n trecut. Î�n fiecare zi, gândea, acț�iona ș� i trăia ca ș� i cum acel trecut ar fi existat î�n continuare, î�nlocuind prezentul. Ș� i fiindcă felul î�n care gândim, acț�ionăm ș� i trăim constituie personalitatea noastră, personalitatea Annei era creată î�n î�ntregime de trecut. Din punct de vedere biologic, pentru că povestea î�n mod
52
SUPRANATURAL
repetat despre sinuciderea soț�ului ei, Anna nu a reuș� it să treacă peste acest eveniment.
Urmează o spirală descendentă
Anna nu a mai fost î�n stare să lucreze ș� i a trebuit să renunț�e pentru o vreme la slujbă. Î�ntre timp, a descoperit că soț�ul ei administrase î�n mod haotic resursele lor financiare, î�n ciuda faptului că era un avocat de succes. Trebuia să plătească niș� te datorii importante, despre care nu ș� tiuse până atunci, ș� i nu avea nici măcar banii necesari pentru a plăti primele tranș� e. Nu e de mirare că a î�nceput să acumuleze ș� i mai mult stres din punct de vedere emoț�ional, psihologic ș� i mental.
Mintea Annei a î�nceput să funcț�ioneze repetitiv, ca ș� i cum ar fi fost î�ntr-un cerc vicios, fiind apăsată î�n mod constant de î�ntrebările: Cum voi avea grijă de copiii noștri? Cum vom reuși să depășim această traumă și cum ne va afecta ea viața? De ce nu și-a luat rămas-bun și de la mine când a plecat? Cum de nu mi-am putut da seama că era atât de nefericit? Oare am eșuat ca soție? Cum a putut să mă lase cu doi copii mici și cum voi reuși să-i cresc singură? După care î�n mintea ei î�ncolț� eau reproș� urile: N-ar fi trebuit să se sinucidă și să mă lase în situația asta financiară teribilă! Ce laș! Cum de a îndrăznit să-și lasă copiii fără tată! Nici măcar nu ne-a scris un mesaj! Îl urăsc pentru că nu ne-a lăsat nici măcar un bilet de adio. A fost un ticălos pentru că m-a lăsat să-i cresc singură pe copiii ăștia. S-a gândit vreo clipă ce efecte vor avea lucrurile astea asupra noastră? Toate aceste gânduri aveau o î�ncărcătură emoț�ională puternică ș� i î�i afectau ș� i mai mult corpul.
Deschiderea ușii către supranatural
53
Nouă luni mai târziu, pe 21 martie 2008, atunci când s-a trezit din somn, Anna era paralizată de la mijloc î�n jos. Peste câteva ore, era î�ntinsă pe un pat de spital, cu un scaun cu rotile alături, fiind diagnosticată cu nevrită: o leziune inflamatorie a sistemului nervos periferic. După mai multe teste, medicii nu au reuș� it să depisteze vreo modificare structurală a organismului care să fi cauzat această problemă, aș� a că i-au spus că suferă probabil de o boală autoimună. Sistemul ei imunitar ataca sistemul nervos din partea inferioară a măduvei spinării, distrugând î�nveliș� ul protector al nervilor ș� i provocând paralizia ambelor picioare. Avea incontinenț�ă urinară, nu-ș� i controla bine defecaț�ia, nu î�ș�i simț�ea ș� i nici nu î�ș�i putea miș� ca picioarele.
Î�n momentul î�n care sistemul nervos de supravieț�uire* este activat ș� i apoi rămâne activ din cauza stresului cronic, corpul utilizează toate rezervele de energie pentru a se confrunta cu ameninț�area constantă pe care o percepe î�n mod eronat, ca ș� i cum aceasta ar veni din mediul extern. Prin urmare, corpul nu mai dispune deloc de energie pe care să o direcț�ioneze intern, pentru a se dezvolta ș� i a se reface, iar sistemul imunitar este, implicit, afectat. Aș� adar, din cauza conflictelor interne repetate, sistemul imunitar al Annei a ajuns să-i atace propriul corp. Î�n cele din urmă, durerea ș� i suferinț�a pe care le trăise pe plan mental ajunseseră să se manifeste ș� i fizic. Pe scurt, Anna nu a mai fost
* În original fight-or-flight nervous system; este vorba despre o func-
ție a sistemului nervos simpatic, despre care vorbește mai sus autorul, anume funcția de a pregăti corpul să acționeze în situații periculoase. Atunci când percepe un pericol, acest sistem nervos determină reacția fight-or-flight, reacția de a fugi din calea sau de a se lupta cu un pericol din exterior. (n.red.)
54
SUPRANATURAL
capabilă să-ș� i miș� te corpul pentru că viaț�a ei î�ncetase să mai avanseze: Anna era blocată î�n trecut.
Pentru a reduce inflamaț�ia, medicii i-au administrat Annei, î�n următoarele ș� ase săptămâni, doze uriaș� e de dexametazonă*, dar ș� i alte tipuri de corticosteroizi. Din cauza stresului sporit, generat de boală, ș� i a medicamentelor pe care le luase – care pot slăbi ș� i mai mult sistemul imunitar – a dezvoltat ș� i o infecț�ie bacteriană agresivă, î�mpotriva căreia medicii i-au administrat foarte multe antibiotice. Anna a fost externată după două luni, dar era nevoită să folosească cadrul ș� i cârjele ca să se deplaseze. Tot nu putea să-ș� i simtă piciorul stâng ș� i î�i era foarte greu să se ț�ină pe picioare. Nu putea să meargă cum trebuie. Deș� i reuș� ea să-ș� i controleze un pic mai bine defecaț�ia, suferea î�n continuare de incontinenț�ă urinară. După cum ne putem imagina, această nouă situaț�ie a sporit ș� i mai mult nivelul de stres al Annei, care era oricum unul ridicat. Soț�ul ei î�ș�i luase viaț�a, ea nu putea să muncească prea mult, astfel î�ncât să se î�ntreț�ină pe ea ș� i să-ș� i î�ntreț�ină copiii, era î�ntr-un context financiar alarmant ș� i stătuse paralizată î�n spital mai bine de două luni. Mama ei s-a văzut nevoită să se mute la ea ca să o ajute. Anna era distrusă din punct de vedere emoț�ional, mental ș� i fizic ș� i, î�n ciuda faptului că beneficia de cei mai buni doctori ș� i de cele mai noi medicamente de pe piaț�ă, fiind pacienta unui spital renumit, nu făcea deloc progrese. Î�n
* Soluție injectabilă, administrată intravenos, ce conține ca substanță
activă fosfat de dexametazonă; face parte dintr-un grup de medicamente numite corticosteroizi, care sunt folosite în tratarea cancerului, pentru a reduce dimensiunea tumorilor, dar care sunt utilizate și pentru tratarea erupțiilor cutanate, a reacțiilor alergice, a bolilor autoimune, pentru diminuarea stărilor de greață sau pentru stimularea apetitului. (n.red.)
Deschiderea ușii către supranatural
55
2009, la doi ani după moartea soț�ului ei, a fost diagnosticată cu depresie clinică – aș� a că a î�nceput să ia ș� i mai multe medicamente. Drept urmare, stările Annei oscilau adesea, trecând de la mânie la amărăciune, care se transforma î�n durere ș� i suferinț�ă, apoi la deznădejde ș� i frustrare, la frică ș� i ură. Deoarece aceste emoț�ii î�i influenț�au modul de a acț�iona, comportamentul ei a devenit oarecum iraț�ional. La î�nceput, se certa cu aproape toț� i cei din jur, cu excepț� ia copiilor. Dar apoi a î�nceput să aibă conflicte ș� i cu fiica ei.
Noaptea întunecată a sufletului
Î�ntre timp, Anna a î�nceput să se confrunte cu tot mai multe probleme de ordin fizic, iar viaț�a ei devenea ș� i mai dificilă. Membranele mucoase din cavitatea bucală au î�nceput să dezvolte ulceraț�ii mari, care s-au răspândit î�n esofagul superior, ca efect al unei alte boli autoimune, numită lichen plan eroziv. Ca să se trateze, a trebuit să folosească la nivel bucal unguente cu corticosteroizi, pe lângă alte tipuri de pastile. Aceste noi medicamente i-au stopat producț�ia de salivă. Nu a mai putut să mănânce alimente solide ș� i ș� i-a pierdut apetitul. Anna a ajuns să trăiască, î�n acelaș� i timp, cu toate cele trei tipuri de stres: fizic, chimic ș� i emoț�ional. Î�n 2010, Anna a ajuns să aibă o relaț�ie nocivă cu un bărbat, care a traumatizat-o pe ea ș� i pe copii, abuzându-i verbal, ș� antajându-i ș� i ameninț�ându-i constant. Ș� i-a pierdut toț�i banii, ș� i-a pierdut slujba ș� i sentimentul de siguranț�ă. După ce ș� i-a pierdut casa, a trebuit să se mute î�mpreună cu prietenul ei violent. Nivelul de stres a continuat să crească. Ulceraț�iile au î�nceput să se răspândească ș� i spre alte mucoase, inclusiv spre vagin ș� i anus, ș� i s-au extins ș� i mai mult
56
SUPRANATURAL
î�n zona esofagului. Sistemul ei imunitar s-a prăbuș� it cu totul, iar Anna î�ncepea să se confrunte acum cu diferite boli de piele, cu alergii alimentare ș� i cu probleme de greutate. Apoi a î�nceput să î�i fie dificil să î�nghită ș� i avea arsuri gastrice, pentru care medicii i-au prescris alte medicamente. Î�n octombrie, Anna a pus bazele unui mic cabinet de psihoterapie î�n casa î�n care locuia. Reuș� ea să ț�ină doar două ș� edinț�e pe zi, trei zile pe săptămână, iar acestea aveau loc dimineaț�a, după ce plecau copiii la ș� coală. După-amiază, era atât de obosită ș� i de slăbită din cauza bolii î�ncât zăcea la pat până se î�ntorceau copiii de la ș� coală. Î�ncerca din răsputeri să fie prezentă ș� i să aibă grijă de ei, dar nu avea deloc energie ș� i nu se simț�ea suficient de bine î�ncât să fie î�n stare să iasă din casă. Aproape că nu se î�ntâlnea cu nimeni. Nu avea deloc viaț�ă socială. Tot ce se î�ntâmpla î�n corpul ș� i î�n viaț�a ei î�i amintea î�n permanenț�ă cât de gravă era situaț�ia. Reacț�iile pe care le avea faț�ă de oameni sau î�mprejurări erau involuntare, automate. Gândirea ei era haotică ș� i nu se putea concentra. Î� i lipsea complet vitalitatea sau energia necesară pentru a trăi. Adesea, atunci când depunea vreun efort fizic, ritmul ei cardiac depăș� ea 200 de bătăi pe minut. Transpira, î�i era dificil să respire ș� i simț�ea tot timpul o durere î�ngrozitoare î�n piept.
Anna trecea prin cea mai î�ntunecată noapte a sufletului. Deodată, a î�nț�eles de ce soț�ul ei î�ș�i luase viaț�a. Simț�ea că nu mai poate să continue î�n felul acesta ș� i a î�nceput să ia î�n calcul sinuciderea. Se gândea: Nu poate fi mai rău de atât…
Dar a fost. Î�n ianuarie 2011, echipa de medici care se ocupa de cazul Annei a descoperit că aceasta avea o tumoare î�n zona sfincterului situat la limita dintre esofag ș� i
Deschiderea ușii către supranatural
57
stomac ș� i a diagnosticat-o cu cancer esofagian. Bineî�nț�eles, această veste a făcut ca nivelul de stres al Annei să crească foarte mult. Doctorii i-au sugerat un tratament riguros, prin intermediul chimioterapiei. Nimeni nu a fost preocupat de stresul emoț�ional ș� i mental al Annei; i-au tratat doar simptomele fizice. Dar Anna funcț�iona î�n mod complet pe baza reacț�iei la stres, iar acest mecanism nu putea fi oprit.
Există uimitor de mulț�i oameni cărora li se poate î�ntâmpla acest lucru. Din cauza unui ș� oc sau a unei traume prin care au trecut, nu reuș� esc niciodată să î�nvingă emoț�iile pe care le simt ca urmare a evenimentului, iar viaț� a ș� i sănătatea lor se ruinează. Se pare că oamenii care se confruntă cu problemele Annei devin dependenț�i chiar de emoț�iile pe care le cauzează stresul, acele emoț�ii care î�i î�mbolnăvesc, ca atunci când cineva are un viciu la care nu crede că poate renunț�a. Valul de adrenalină care se eliberează brusc, î�mpreună cu ceilalț�i hormoni de stres, stimulează creierul ș� i corpul, oferindu-le un impuls intens de energie.1 Cu timpul, oamenii ca Anna devin dependenț�i de acest stimulent chimic – ș� i atunci se folosesc de oamenii ș� i de circumstanț�ele din viaț�a lor pentru a-ș� i menț�ine î�n continuare dependenț�a faț�ă de emoț�iile provocate de stres, doar pentru a trăi î�n continuare acea stare foarte intensă. Anna se folosea de contextul stresant din viaț�a ei pentru a simț�i din nou acel impuls intens de energie ș� i, fără să-ș� i dea seama, devenea dependentă emoț�ional de o viaț�ă pe care o ura. Ș� tiinț�a ne î�nvaț�ă că un asemenea stres cronic, de lungă durată, acț�ionează acele butoane genetice care declanș� ează bolile. Aș� adar, fiindcă Anna î�ș�i activa funcț�ia de reacț�ie la stres, gândindu-se la problemele ș� i la trecutul său, a ajuns să fie dependentă tocmai de aceste gânduri, care o făceau să se î�mbolnăvească ș� i să se simtă rău.
58
SUPRANATURAL
Anna a fost de acord să î�nceapă chimioterapia, dar a suferit o cădere emoț�ională ș� i mentală chiar după prima ș� edinț�ă. Î�ntr-o după-amiază, după ce copiii plecaseră la ș� coală, Anna s-a prăbuș� it la podea, plângând. Ajunsese, î�n sfârș� it, pe fundul prăpastiei. A realizat că, dacă va continua astfel, nu va mai supravieț�ui prea multă vreme, iar copiii ei vor rămâne orfani de ambii părinț�i.
A î�nceput să se roage, pentru a primi ajutor. Ș� tia, î�n adâncul sufletului ei, că trebuia să facă o schimbare. Î�ntr-o stare totală de capitulare ș� i sinceritate, a cerut î�ndrumare, sprijin ș� i o soluț�ie pentru a ieș� i din această situaț�ie, jurând că, dacă rugăciunile î�i vor fi ascultate, va mulț�umi ș� i va fi recunoscătoare pentru asta î�n fiecare zi, pentru tot restul vieț�ii, ș� i î�i va ajuta ș� i pe ceilalț�i să facă la fel.
Punctul de cotitură din viața Annei
Decizia de a se schimba a devenit un scop pentru Anna. Î�ntâi de toate, a hotărât să renunț�e la toate tratamentele ș� i medicamentele prescrise pentru diferitele boli fizice de care suferea, dar a continuat să-ș� i ia antidepresivele. Nu le-a spus doctorilor sau asistentelor că nu are de gând să revină pentru tratament. Pur ș� i simplu nu s-a mai dus la ei. Nu a sunat-o nimeni să o î�ntrebe de ce făcea asta. Doar medicul de familie a contactat-o ș� i s-a arătat î�ngrijorat.
Î�n acea zi rece de iarnă, din februarie 2011, atunci când Anna zăcea î�ntinsă la podea, plângând ș� i cerând ajutor, a făcut o alegere, având intenț�ia fermă de a se schimba ș� i de a-ș� i transforma viaț�a, iar importanț�a acestei decizii i-a oferit un volum de energie care i-a făcut trupul să se sincronizeze cu mintea. Această decizie de a se schimba i-a dat
Deschiderea ușii către supranatural
59
puterea de a î�nainta: a î�nchiriat o casă pentru ea ș� i pentru copii ș� i a pus capăt relaț�iei nefaste pe care o avea cu acel bărbat. A fost ca ș� i cum acel moment ar fi redefinit-o. A ș� tiut că trebuia s-o ia de la zero.
O lună mai târziu, am î�ntâlnit-o pentru prima dată pe Anna. Unul dintre puț�inii prieteni pe care-i mai avea î�i rezervase un loc la una dintre prelegerile mele de vineri seara. Prietenul ei i-a făcut următoarea propunere: dacă î�i va plăcea prelegerea din acea seară, să participe la un atelier complet de două zile. Anna a fost de acord cu asta. Când am văzut-o prima dată, stătea î�n sala de conferinț�e, care era plină de oameni, lângă culoarul de trecere din partea stângă a sălii, cu cârjele sprijinite de peretele din apropierea scaunului pe care se aș� ezase.
Ca de obicei, discutam î�n acea seară despre felul î�n care gândurile ș� i sentimentele ne afectează corpul ș� i viaț�a. Am susț�inut o prelegere despre felul î�n care ne pot î�mbolnăvi substanț�ele chimice cauzatoare de stres. Am discutat puț�in despre neuroplasticitate, despre psihoneuroimunologie, despre epigenetică, despre neuroendocrinologie ș� i chiar despre fizică cuantică. Voi discuta pe larg despre aceste subiecte pe parcursul cărț�ii, î�nsă deocamdată este suficient să ș� tii că cele mai recente cercetări din cadrul acestor ramuri ale ș� tiinț�ei scot î�n evidenț�ă puterea posibilităț�ii. Î�n acea seară, fiind cuprinsă de inspiraț�ie, Anna s-a gândit: Dacă eu am creat viața pe care o am acum, inclusiv paralizia, depresia, slăbirea sistemului imunitar, ulcerațiile, ba chiar și cancerul, atunci poate reușesc să inversez tot acest proces care m-a condus aici, cu aceeași pasiune cu care l-am început. Ajungând astfel la această nouă formă de î�nț�elegere a
60
SUPRANATURAL
lucrurilor, care î�i oferea noi posibilităț�i, Anna s-a hotărât să se vindece.
Imediat după ce a participat la acest prim atelier de weekend, a î�nceput să mediteze de două ori pe zi. Desigur, la î�nceput î�i era dificil să stea ș� i să mediteze. O frământau o mulț�ime de î�ndoieli, iar î�n unele zile nu se simț�ea bine nici mintal, nici fizic, dar a continuat să practice meditaț�ia. De asemenea, era cuprinsă de teamă. Atunci când a sunat-o medicul de familie, ca să vadă ce se î�ntâmpla cu ea ca urmare a faptului că renunț�ase la tratamente ș� i la medicamente, i-a spus că e naivă ș� i proastă, că starea ei se va î�nrăutăț�i ș� i că va muri curând. Imaginează-ț�i ce-ai simț�i atunci când o persoană cu autoritate î�n domeniul medical ț�i-ar spune asta! Chiar ș� i aș� a, Anna ș� i-a continuat meditaț�iile zilnice ș� i a î�nceput să-ș� i î�nvingă temerile. Se confrunta adesea cu dificultăț�i financiare, cu nevoile copiilor ș� i cu diferite limitări fizice, dar nu a folosit niciodată aceste circumstanț�e drept scuză pentru a nu-ș� i duce la î�ndeplinire eforturile de schimbare interioară. Ba chiar a participat, î�n decursul acelui an, la î�ncă patru dintre atelierele mele. Concentrându-ș� i atenț�ia asupra interiorului ș� i schimbându-ș� i gândurile inconș� tiente, automatismele ș� i stările emoț�ionale involuntare – care i se î�ntipăriseră î�n creier ș� i care pusese stăpânire pe corpul ei –, Anna era acum determinată să creadă mai degrabă î�ntr-un viitor nou decât î�n acelaș� i trecut care î�i era familiar. A practicat meditaț�ia, î�n care î�mbina intenț�ia clară cu emoț�iile superioare, astfel î�ncât să-ș� i schimbe felul de a fi, să trăiască, din punct de vedere biologic, î�ntr-un viitor nou, nu î�n acelaș� i trecut.
Zi de zi, Anna î�ș�i propunea să î�ș�i î�ncheie meditaț�iile atunci când ar fi simț�it un progres, atunci când versiunea
Deschiderea ușii către supranatural
61
ei de la finalul meditaț�iei ar fi fost diferită de versiunea de la î�nceput; hotărâse să nu se oprească din meditaț�ie până când nu avea să simtă că iubeș� te viaț�a cu toată ființ�a ei. Desigur, din perspectiva unui adept al materialismului, care defineș� te realitatea prin intermediul simț�urilor, Anna nu avea niciun motiv concret să iubească viaț�a; era î�n depresie, era o văduvă care î�ș�i creș� tea singură copiii, era î�ngropată î�n datorii ș� i nu avea cu adevărat o slujbă, suferea de cancer, era paralizată ș� i avea ulceraț�ii ale membranelor mucoase, avea o viaț�ă searbădă ș� i singuratică, fără un partener de viaț�ă ș� i fără prieteni, ș� i nu avea energie pentru a avea grijă de copiii ei. Dar, î�n timpul meditaț�iilor, Anna î�nț�elegea că î�ș�i poate î�nvăț�a corpul să simtă, să trăiască viitorul, înainte de a avea experiența propriu-zisă a acestui viitor. Corpul ei, asemenea subconș� tientului, nu putea să facă vreo diferenț�ă î�ntre evenimentul real ș� i evenimentul pe care ea ș� i-l imagina ș� i î�l adopta din punct de vedere emoț�ional. Prin intermediul epigeneticii, a î�nț�eles, de asemenea, că emoț� iile superioare, precum dragostea, bucuria, recunoș� tinț�a, inspiraț�ia, compasiunea ș� i libertatea, pot activa noi gene, prin intermediul cărora corpul să producă proteine sănătoase, care vor reconfigura structura ș� i funcț�iile organismului. A î�nț�eles pe deplin că, dacă substanț�ele chimice cauzatoare de stres care puseseră stăpânire pe corpul ei î�i activaseră gene nesănătoase, atunci, adoptând aceste emoț�ii superioare cu o pasiune mai mare decât cea cu care adoptase emoț�iile cauzatoare de stres, putea să-ș� i activeze noi gene ș� i să-ș� i schimbe starea de sănătate. Timp de un an, starea ei de sănătate nu s-a schimbat foarte mult. Dar a continuat să practice meditaț�iile. De fapt, a practicat toate meditaț�iile pe care le-am conceput pentru cursanț�i. Era conș� tientă de faptul că durase câț�iva
62
SUPRANATURAL
ani să ajungă la o astfel de stare de sănătate, prin urmare va dura ceva timp să ajungă să schimbe această stare, creând una nouă. Aș� a că a continuat să depună eforturi, î�ncercând să devină atât de conș� tientă de gândurile, de comportamentele ș� i de emoț�iile ei involuntare, î�ncât să nu lase să-i scape nimic din ce nu ș� i-ar fi dorit să facă. După primul an, Anna a observat că făcea î�ncet-î�ncet progrese pe plan mental ș� i emoț�ional. Î�ncepea să renunț�e la obiceiul de a fi ea î�nsăș� i, creând, î�n schimb, un sine cu totul nou. Pentru că participase la atelierele mele, Anna ș� tia că trebuia să restabilească echilibrul sistemului nervos autonom, fiindcă acesta controlează toate funcț�iile automate, asupra cărora mintea conș� tientă nu poate exercita control; adică digestia, absorbț�ia, nivelul de zahăr din sânge, temperatura corporală, secreț�iile hormonale, ritmul cardiac ș� i aș� a mai departe. Singura modalitate prin care putea să pătrundă î�n sistemul de operare al sistemului nervos autonom ș� i să î�l influenț�eze era să î�ș�i schimbe î�n mod constant starea interioară.
Aș� a că, î�n primul rând, Anna î�ș�i î�ncepea fiecare meditaț�ie cu Binecuvântarea centrilor energetici. Aceste zone specifice ale corpului sunt controlate de SNA. După cum am menț�ionat î�n Introducere, fiecare centru are propria lui energie sau frecvenț�ă (care transmite informaț�ii specifice sau care are propria conș� tiinț�ă), propriile glande, propriii hormoni, propria chimie, propriul mini-creier ș� i, prin urmare, propria minte. Fiecare centru este influenț�at de creierul subconș� tient, care se află î�n spatele creierului care gândeș� te ș� i este conș� tient. Anna a î�nvăț�at cum să-ș� i modifice frecvenț�a undelor creierului, astfel î�ncât să poată pătrunde î�n sistemul de operare al SNA (localizat î�n mezencefal) ș� i
Deschiderea ușii către supranatural
63
să reprogrameze fiecare centru, determinându-l să funcț�ioneze î�ntr-o manieră mai armonioasă. Î�n fiecare zi, prin intermediul concentrării ș� i al pasiunii, î�ș�i î�ndrepta atenț�ia către fiecare zonă a corpului ei, precum ș� i către spaț�iul din jurul fiecărui centru, binecuvântându-l pentru a o ajuta să ajungă la o stare de sănătate ș� i de spirit mai bune. Î�ncet, dar sigur, a î�nceput să-ș� i influenț�eze sănătatea, reprogramându-ș� i sistemul nervos autonom ș� i redându-i acestuia starea de echilibru.
De asemenea, a î�nvăț�at ș� i o tehnică specială de respiraț�ie, pe care le-o predau cursanț�ilor î�n timpul activităț�ilor noastre, tehnică prin intermediul căreia ne putem elibera î�ntreaga energie emoț�ională care s-a acumulat î�n corp ca urmare a faptului că am continuat să gândim ș� i să simț�im î�n acelaș� i fel. Pentru că î�n mintea ei fuseseră î�n permanenț�ă aceleaș� i gânduri, Anna î�ș�i crease aceleaș� i emoț�ii, iar apoi, simț�ind aceste emoț�ii, cu care se familiarizase, mintea ei era ocupată din ce î�n ce mai mult de aceleaș� i gânduri care o făceau să se simtă aș� a. A aflat că emoț�iile trecutului erau î�nmagazinate î�n corpul ei, dar putea folosi această tehnică de respiraț�ie pentru a descărca energia aferentă acestora, care se acumulase î�n ea, ș� i pentru a se elibera de trecutul ei. Astfel, zi de zi, cu o intensitate mai mare decât cea pe care o simț�ea ca urmare a dependenț�ei faț�ă de emoț�iile trecute, ea practica această tehnică de respiraț�ie ș� i î�ncepea să o stăpânească din ce î�n ce mai bine. După ce a î�nvăț�at cum să descarce acea energie î�nmagazinată î�n corp, a î�nvăț�at să-ș� i reprogrameze corpul pentru a se adapta unei minț�i noi, adoptând emoț�iile centrate pe inimă ale viitorului ei, înainte ca acest viitor să se desfăș� oare.
64
SUPRANATURAL
Fiindcă Anna a studiat ș� i teoria epigenetică pe care o predau î�n cadrul atelierelor ș� i al prelegerilor pe care le ț�in, a î�nvăț�at că nu genele declanș� ează o boală; de fapt, mediul este cel care transmite genelor să declanș� eze o boală. Anna a î�nț�eles că, din cauza faptului că emoț�iile ei erau consecinț�ele chimice ale experienț�elor din mediul ei ș� i din cauza faptului că trăia fiecare zi prin intermediul aceloraș� i emoț�ii din trecut, ea î�ș�i selecta ș� i î�ș�i activa aceleaș� i gene care î�i determinau starea nefavorabilă de sănătate. Dacă ar fi reuș� it să î�ș�i reprezinte emoț�iile viitoarei sale vieț�i ș� i să adopte acele emoț�ii î�nainte de a avea propriu-zis experienț�a acestui viitor, atunci ar fi putut să-ș� i schimbe expresia genetică ș� i corpul, astfel î�ncât acestea să corespundă din punct de vedere biologic noului ei viitor.
Anna a practicat o meditaț�ie suplimentară, care presupunea să-ș� i concentreze atenț�ia asupra centrului energetic din zona pieptului, care activa SNA-ul prin intermediul unor stări de spirit superioare, astfel î�ncât să poată crea ș� i menț�ine pe perioade lungi de timp un tip foarte eficient de ritm cardiac, numit frecvenț�ă cardiacă coerentă (despre care voi vorbi pe larg î�n paginile ce urmează). A aflat că, atunci când simț�ea ranchiună, neliniș� te, nemulț�umire, furie ș� i ură, aceste stări î�i activau reacț�ia la stres ș� i î�i făceau inima să bată incoerent ș� i neregulat. Î�n cadrul atelierelor mele, Anna a î�nvăț�at că, la fel cum, î�nainte, se obiș� nuise să trăiască î�n mod constant toate acele emoț�ii negative, î�n momentul î�n care va reuș� i să-ș� i menț�ină această nouă stare, centrată pe inimă, va ajunge, cu timpul, să trăiască aceste emoț�ii noi mult mai deplin ș� i mai profund. Desigur, a fost nevoie de mult efort pentru a î�nlocui mânia, frica, depresia ș� i ranchiuna cu bucuria, dragostea, recunoș� tinț�a ș� i libertatea, dar Anna nu a dat î�napoi nicio clipă. A ș� tiut că aceste emoț�ii superioare
Deschiderea ușii către supranatural
65
vor elibera peste o mie de substanț�e chimice diferite, care î�i vor reface ș� i reechilibra corpul… ș� i a luptat pentru asta.
Anna a practicat apoi o meditaț�ie î�n mers, concepută de mine, care presupunea să se comporte î�n fiecare zi î�n conformitate cu noua sa persoană. Î�n loc să se aș� eze ș� i să mediteze cu ochii î�nchiș� i, î�ncepea această meditaț�ie î�n picioare, cu ochii î�nchiș� i. Stând î�n picioare, intra î�n starea de meditaț�ie, despre care ș� tia că î�i schimbă felul de a fi, după care, fiind î�n continuare î�n această stare, deschidea ochii ș� i, fără să î�ncheie meditaț�ia, î�ncepea să meargă, adoptând postura sinelui său viitor. Făcând asta, ea punea î�n aplicare un nou obicei de a gândi, de a acț�iona ș� i de a trăi, care urma să devină constant. Ceea ce crea avea să devină curând noua ei personalitate. Nu ș� i-a mai dorit niciodată să revină la starea de inconș� tienț�ă ș� i la vechiul său sine.
Făcând aceste exerciț�ii, Anna a putut să vadă cum i se modifică tiparele de gândire. Î�n creierul ei nu se mai activau aceleaș� i circuite ca până atunci, aș� a că acele circuite au î�ncetat să mai facă sinapse ș� i au î�nceput să se destrame. Prin urmare, a î�ncetat să mai gândească î�n felul î�n care o făcuse până atunci. Pe plan emoț�ional, a î�nceput să trăiască, puț�in câte puț�in, sentimente de recunoș� tinț�ă ș� i de î�ncântare, pentru prima dată după mulț�i ani. Prin meditaț�ii, a cucerit î�n fiecare zi noi teritorii ale minț�ii ș� i ale corpului ei. Anna s-a liniș� tit ș� i a î�nceput să fie din ce î�n ce mai puț�in dependentă de emoț�iile create de hormonii de stres. A î�nceput chiar să simtă din nou dragostea. Ș� i a continuat să progreseze, depăș� ind noi ș� i noi obstacole î�n calea devenirii sale.
66
SUPRANATURAL
Anna capătă controlul asupra posibilităților
Î�n mai 2012, Anna a participat la unul dintre atelierele mele progresive, de patru zile, pe care le ț�in î�n zona de nord a New York-ului. Î�n cea de-a treia zi, pe parcursul ultimei meditaț�ii din seria de patru, s-a abandonat cu totul ș� i s-a eliberat complet. Pentru prima dată de când î�ncepuse să practice meditaț�ia, s-a trezit plutind î�ntr-un spaț�iu negru, infinit, conș� tientă de faptul că este conș� tientă de ea î�nsăș� i. A mers dincolo de amintirea a ceea ce fusese cândva ș� i a devenit conș� tiinț�ă pură, eliberată total de corp, de asocierile ei cu lumea materială ș� i de timpul liniar. S-a simț�it atât de liberă î�ncât nu i-a mai păsat de problemele ei de sănătate. S-a simț�it atât de nelimitată î�ncât nu se mai putea regăsi î�n identitatea ei prezentă. S-a simț�it atât de sus î�ncât s-a deconectat de trecut. Î�n această stare, Anna nu mai avea probleme, lăsase î�n urmă durerea ș� i, pentru prima dată, era complet liberă. Nu se mai regăsea î�n ceea ce o făceau să fie numele ei, sexul, boala, cultura sau profesia – Anna era dincolo de spaț�iu ș� i timp. Se conectase la un câmp informaț�ional, numit câmp cuantic, unde există toate posibilităț�ile. Brusc, s-a văzut parte a unui viitor total nou, stând pe o scenă uriaș� ă, cu un microfon î�n mână, vorbind î�n faț�a unei mulț�imi de oameni cărora le î�mpărtăș� ea povestea vindecării ei. Această scenă nu era una pe care ș� i-o imagina sau pe care o vizualiza. Era precum o descărcare de informaț�ie, care o ajuta să se vadă pe sine î�n ipostaza unei femei total diferite, î�ntr-o nouă realitate. Percepea lumea ei interioară drept o lume mult mai reală decât cea exterioară ș� i trăia o experienț�ă senzorială completă, fără să-ș� i folosească simț�urile.
Deschiderea ușii către supranatural
67
Î�n momentul î�n care Anna trăia experienț�a acestei noi vieț�i î�n timpul meditaț�iei, o explozie de bucurie ș� i de lumină puseseră stăpânire pe corpul ei ș� i se simț�ea eliberată la un nivel profund, visceral. Î�nț�elegea că era mai importantă, mai măreaț�ă decât corpul ei fizic. Î�n timpul acestei stări de imensă bucurie, simț�ea o mare î�ncântare ș� i o imensă recunoș� tinț�ă, astfel că a izbucnit î�n râs. Ș� i, î�n acea clipă, ș� i-a dat seama că va fi bine. Î�ncepând din acel moment, Anna a avut din ce î�n ce mai multă î�ncredere, a simț�it din ce î�n ce mai multă bucurie, dragoste ș� i recunoș� tinț�ă, iar meditaț�iile ei au devenit din ce î�n ce mai uș� oare ș� i a î�nceput să conș� tientizeze lucrurile din ce î�n ce mai profund.
Detaș� ându-se de trecut, Anna a simț�it că această nouă energie î�i deschide inima din ce î�n ce mai mult. Î�n loc să perceapă meditaț�iile ca pe o obligație, a î�nceput să le aș� tepte cu nerăbdare. Meditaț�ia devenise un stil de viaț�ă pentru ea – devenise un obicei să facă acest lucru. Ș� i-a recăpătat energia ș� i vitalitatea. A î�ncetat să mai ia antidepresive. Ș� i-a schimbat complet tiparele de gândire ș� i a î�nceput să aibă sentimente diferite. Simț�ea că are acum un nou fel de a fi, astfel că ș� i-a schimbat drastic ș� i modul de a acț�iona. Starea de sănătate ș� i viaț�a Annei s-au î�mbunătăț�it enorm î�n acel an. Î�n anul următor, a participat la alte câteva evenimente. Continuând pe acest traseu, Anna a î�nceput să se apropie de tot mai mulț�i oameni din comunitatea noastră ș� i a primit tot mai mult sprijin pentru a merge mai departe pe drumul spre vindecare. La fel ca mulț�i dintre cursanț�ii noș� tri, după ce se î�ntorcea acasă de la atelier, î�i era dificil să nu facă ș� i câț�iva paș� i î�napoi, să nu pună î�n practică vechile obiceiuri ș� i vechile tipare de gândire, de simț�ire ș� i de acț�iune. Dar, chiar ș� i aș� a, a continuat să practice meditaț�iile zilnic.
68
SUPRANATURAL
Î�n septembrie 2013, Anna a trecut printr-o examinare medicală amănunț�ită, care a inclus mai multe tipuri de teste. La un an ș� i nouă luni după ce fusese diagnosticată cu cancer ș� i la ș� ase ani de la sinuciderea soț�ului ei, Anna se vindecase complet de cancer, iar tumoarea din zona esofagului dispăruse. Testele de sânge au confirmat vindecarea cancerului. Membranele mucoase ale esofagului, vaginului ș� i anusului s-au vindecat complet. Continua să se confrunte cu câteva probleme minore: membrana mucoasă bucală era î�n continuare uș� or roș� iatică, deș� i nu mai prezenta ulceraț�ii ș� i, din cauza medicamentelor luate, tot nu reuș� ea să producă salivă. Anna a devenit o persoană nouă – o persoană nouă ș� i sănătoasă. Boala ț�inea de vechea ei personalitate. Gândind, acț�ionând ș� i simț�ind diferit, Anna s-a reinventat. Î�ntr-un fel, s-a născut din nou, î�n aceeaș� i viaț�ă.
Î�n decembrie 2013, Anna a venit la un eveniment pe care l-am organizat la Barcelona, î�mpreună cu prietenul care î�i făcuse cunoscută munca mea. După ce m-a auzit povestindu-le participanț�ilor despre un alt caz uimitor de vindecare a unuia dintre discipolii comunităț� ii noastre, Anna a simț�it că sosise momentul să-mi î�mpărtăș� ească povestea ei. A pus pe hârtie această poveste ș� i i-a dat-o asistentului meu personal. Asemenea multor altor scrisori pe care le primesc de la cursanț�i, prima propoziț�ie era: „N-o să-ț�i vină să crezi asta”. După ce am citit-o, am rugat-o pe Anna să urce pe scenă î�n ziua următoare ș� i să spună publicului povestea ei. Ș� i iat-o pe scenă, vorbind publicului despre drumul ei spre vindecare, la un an ș� i jumătate după viziunea pe care o avusese î�n timpul meditaț�iei din New York (ș� i despre care eu nu aflasem î�ncă).
Deschiderea ușii către supranatural
69
După evenimentul din Barcelona, Anna a fost hotărâtă să depună ș� i mai multe eforturi pentru vindecarea afecț�iunii bucale. După aproximativ ș� ase luni, am susț�inut o prelegere la Londra, la care a participat ș� i ea. Am vorbit î�n detaliu despre epigenetică. Deodată, Anna a avut o revelaț�ie. M-am vindecat de toate aceste afecțiuni – inclusiv de cancer, se gândea ea. Ar trebui să pot transmite genei cavității bucale să producă mai multă salivă. După alte câteva luni, î�n 2014, pe parcursul altui atelier, Anna a simț�it brusc că salivează din nou. Din acel moment, membranele mucoase ș� i producț�ia de salivă au revenit la normal. Ulceraț�iile nu au mai recidivat.
Astăzi, Anna este o persoană sănătoasă, energică, fericită ș� i stabilă, cu o gândire ascuț�ită ș� i clară. Din punct de vedere spiritual, a progresat atât de mult î�ncât meditaț�iile ei sunt foarte profunde ș� i a trăit numeroase experienț�e mistice. Are o viaț� ă plină de realizări, de dragoste ș� i de bucurie. A devenit unul dintre instructorii noș� tri, adresându-se mediului corporatist ș� i predând î�n mod regulat activităț�ile noastre organizaț�iilor ș� i companiilor. Î�n 2016, a î�nființ�at o instituț�ie de psihiatrie de succes, î�n cadrul căreia lucrează peste 20 de psihiatri ș� i specialiș� ti. Este independentă din punct de vedere financiar ș� i câș� tigă destui bani pentru a avea o viaț�ă prosperă. Călătoreș� te î�n toată lumea, vizitează locuri frumoase ș� i î�ntâlneș� te oameni care o inspiră. Partenerul ei este foarte iubitor ș� i plin de viaț�ă, iar Anna are acum noi prieteni ș� i noi relaț�ii, benefice atât pentru ea, cât ș� i pentru copii. Dacă o î�ntrebi pe Anna despre problemele de sănătate pe care le-a avut, î�ț�i va spune că experienț�a acelor provocări a fost cel mai bun lucru care i s-a î�ntâmplat vreodată.
70
SUPRANATURAL
Gândeș� te-te: Cum ar fi dacă cel mai rău lucru care ț�i s-a î�ntâmplat vreodată se dovedeș� te a fi cel mai bun lucru din viaț�a ta? Î�mi spune adesea cât de mult iubeș� te viaț�a pe care o are acum ș� i eu î�i răspund de fiecare dată: „Bineî�nț�eles că o iubeș� ti, doar ț�i-ai creat această viaț�ă î�n fiecare zi, refuzând să te opreș� ti din meditaț�ie, până când nu ai simț�it că erai î�ndrăgostită de viaț�ă. Aș� a că acum ai ajuns să-ț�i iubeș� ti viaț�a”. Prin intermediul acestei transformări, Anna a devenit, realmente, supranaturală. Ș� i-a lăsat î�n urmă identitatea, care era conectată la trecut, ș� i ș� i-a creat literalmente un viitor nou ș� i sănătos, iar biologia ei a reacț�ionat î�n conformitate cu noul ei mod de gândire. Anna este acum exemplul viu al adevărului ș� i al posibilităț�ii. Ș� i dacă Anna s-a vindecat, ș� i tu poț�i face asta.
Despre experiența mistică
Să te vindeci de tot felul de afecț�iuni fizice poate fi un rezultat foarte impresionant al practicilor despre care vorbesc î�n această carte, dar nu este singurul. Deoarece această carte vorbeș� te ș� i despre misticism, vreau să î�ț�i deschid mintea î�n privinț�a unei sfere a realităț�ii care, atunci când este accesată, generează transformări la fel de mari precum vindecarea, dar care funcț�ionează la un nivel diferit, mai profund. A deveni supranatural poate presupune totodată să devii ș� i mai conș� tient î�n legătură cu tine î�nsuț�i ș� i cu ceea ce reprezinț�i î�n această lume – precum ș� i î�n alte lumi. Permite-mi să-ț�i î�mpărtăș� esc câteva î�ntâmplări din viaț�a mea, pentru a-ț�i ilustra î�n mod exact ceea ce vreau să spun, ș� i să-ț�i arăt ce este posibil ș� i î�n cazul tău.
Deschiderea ușii către supranatural
71
Î�ntr-o seară ploioasă de iarnă, î�n timp ce mă aflam î�n zona Pacificului de Nord-Vest, după o zi foarte lungă, stăteam pe canapea ș� i ascultam cum vâjâia vântul printre ramurile brazilor î�nalț�i de la fereastra mea. Copiii erau î�n pat, dormeau de-a binelea, aș� a că aveam î�n sfârș� it câteva momente pentru mine. Din ce î�n ce mai relaxat, am î�nceput să trec î�n revistă toate lucrurile pe care trebuia să le fac a doua zi. După ce am terminat de revizuit această listă î�n minte, eram deja prea obosit să mai pot gândi, aș� a că am rămas nemiș� cat timp de câteva minute, fără să mă gândesc la nimic. Î�n timp ce urmăream cum se miș� că ș� i cum dansează pe pereț�i umbrele flăcărilor din ș� emineu, am intrat î�n transă. Corpul meu era obosit, dar mintea mea era limpede. Nu mai gândeam ș� i nu mai analizam; mă uitam pur ș� i simplu î�n gol, trăind î�n momentul prezent.
Pe măsură ce corpul meu se relaxa din ce î�n ce mai mult, i-am permis, î�n mod conș� tient, să adoarmă uș� or, dar mi-am menț�inut mintea conș� tientă ș� i trează. Nu mi-am concentrat atenț�ia asupra niciunui obiect din î�ncăpere, dar î�mi menț�ineam, î�n schimb, starea de conș� tienț�ă. Este un joc pe care î�l pun adesea î�n practică. Î�mi place să fac acest lucru pentru că, din când î�n când, dacă toate lucrurile se aliniază, am experienț�e transcendentale foarte profunde. Este ca ș� i cum, undeva, î�ntre starea de somn, cea de veghe ș� i cea de visare, s-ar deschide un fel de uș� ă, dincolo de care experimentez un moment mistic foarte lucid. Î�mi reamintesc să nu am niciun fel de aș� teptări, ci să rămân pur ș� i simplu î�n starea de conș� tienț�ă. Este nevoie de multă răbdare, ca să nu grăbeș� ti momentul, să nu devii frustrat sau să nu î�ncerci să faci ca ceva să se î�ntâmple, ci doar să î�naintezi î�ncet către acea lume diferită.
72
SUPRANATURAL
Î�n acea zi, terminasem de scris un articol despre glanda pineală. După ce petrecusem câteva luni cercetând toate funcț�iile uimitoare ale melatoninei, elementul esenț�ial pe care î�l deț�ine acest mic centru alchimic, eram extrem de bucuros că găsisem o legătură î�ntre lumea ș� tiinț�ifică ș� i lumea spirituală. Timp de câteva săptămâni fusesem preocupat să aflu î�n ce măsură rolul metaboliț�ilor pineali poate fi asociat cu experienț�ele mistice pe care ș� tiau să le pună î�n practică majoritatea culturilor străvechi, aș� a cum sunt viziunile ș� amanice ale amerindienilor, experienț�a samadhi din cultura hindusă ș� i alte ritualuri asemănătoare, care implică modificarea stărilor conș� tiinț�ei. Unele concepte, care fuseseră lăsate deoparte vreme de ani de zile, au î�nceput brusc să capete sens î�n mintea mea, iar descoperirile mele mi-au conferit un sentiment de î�mplinire. Credeam că mă aflu cu un pas mai aproape de î�nț�elegerea modului î�n care putem accesa dimensiunile superioare ale spaț�iului ș� i timpului. Toate informaț�iile pe care le aflasem mă determinau să devin ș� i mai conș� tient de posibilităț�ile pe care le avem noi, oamenii. Cu toate acestea, eram î�n continuare curios să aflu mai multe – suficient de curios pentru a î�ncerca să conș� tientizez unde anume se află, î�n creierul meu, glanda pineală. Mă gândeam la asta din când î�n când, adresându-mă glandei: Până la urmă, unde ești? Î� n timp ce î�ncepeam să adorm, dar î�mi concentram totuș� i atenț�ia asupra spaț�iului pe care glanda pineală î�l ocupă î�n creierul meu, î�n mintea mea a apărut brusc, de nicăieri, imaginea vie a glandei mele pineale, sub forma unei sfere rotunde, volumetrice. Orificiul glandei era larg deschis, ca î�ntr-o contracț�ie, eliminând o substanț�ă albă,
Deschiderea ușii către supranatural
73
lăptoasă. Am fost ș� ocat de intensitatea acestei imagini holografice, dar eram prea relaxat ca să mă pun î�n miș� care sau să reacț�ionez, aș� a că m-am abandonat experienț�ei, observând. Era atât de real. Am știut că ceea ce vedeam era chiar glanda mea pineală.
Î�n clipa următoare, mi-a apărut dinainte un ceasornic uriaș� . Era un ceas din acela de modă veche, cu lanț� , iar imaginea lui era incredibil de vie. Î�n momentul î�n care mi-am concentrat atenț�ia asupra ceasului, am primit informaț�ii foarte clare. Am înțeles brusc că timpul liniar, aș� a cum credeam eu că există – cu un trecut, un prezent ș� i un viitor bine stabilite – nu era, de fapt, cel î�n conformitate cu care funcț�ionează lumea. Am î�nț�eles î�n schimb că totul se petrece, de fapt, î�ntr-un prezent veș� nic. Î�n această perioadă infinită de timp, poț�i experimenta un număr infinit de spaț�ii, dimensiuni sau realităț�i posibile.
Or, dacă există un singur moment etern, atunci este firesc ca î�n această viaț�ă să nu avem un trecut, ș� i cu atât mai puț�in putem vorbi despre vieț�i anterioare. Am reuș� it să văd fiecare trecut ș� i fiecare viitor ca pe o imagine de pe filmul unui aparat foto de modă veche, film compus dintr-un număr infinit de cadre, iar aceste cadre nu constituiau momente singulare, ci ferestre către posibilităț�i nelimitate, care se î�ngemănau î�ntr-un fel de eș� afodaj ș� i care se puteau dezvolta î�n orice direcț�ie, la infinit. Este ca atunci când te uiț�i î�ntr-o oglindă, î�n faț�a căreia este pusă o altă oglindă, ș� i vezi spaț� iile sau dimensiunile infinite ce se reflectă î�n ambele direcț�ii. Dar, pentru a î�nț�elege ce vedeam, imaginează-ț�i că acele dimensiuni infinite se află deasupra ș� i dedesubtul tău, î�n faț�a ta ș� i î�n spatele tău, la stânga ș� i la dreapta ta. Ș� i fiecare dintre aceste posibilităț�i nelimitate a
74
SUPRANATURAL
existat deja. Am ș� tiut că, dacă î�mi concentram atenț�ia asupra oricăreia dintre aceste posibilităț�i, puteam efectiv să trăiesc acea realitate.
Mi-am dat totodată seama că nu eram separat de nimic. Simț�eam că sunt î�n armonie cu toate lucrurile, cu toată lumea, cu toate locurile ș� i cu toate momentele. Singurul mod î�n care aș� putea descrie această experienț�ă este să spun că am trăit, î�n acele momente, cel mai familiar sentiment nefamiliar din viaț�a mea.
Glanda pineală, pe care mi-am dat repede seama că o vedeam î�n această imagine, serveș� te de ceasornic dimensional care, odată activat, ne poate conecta la orice moment din timp. Când am văzut limbile ceasornicului miș� cându-se î�nainte ș� i î�napoi, am î�nț�eles că, asemenea unei maș� ini a timpului care poate fi setată pentru a ajunge î�n orice moment din timp, putem trăi î�n egală măsură o realitate sau o dimensiune î�ntr-un anumit spaț�iu. Această viziune uimitoare mi-a arătat că glanda pineală, asemenea unei antene cosmice, are capacitatea de a recepț�iona informaț�ia de dincolo de simț�urile noastre fizice ș� i de a ne conecta pe noi la alte realităț�i, care există deja î�n momentul etern. Cu toate că informaț�iile pe care le-am accesat păreau nelimitate, nu există cuvinte care să descrie complet amploarea acestei experienț�e.
Trăirea experienței simultane a sinelui trecut și a sinelui viitor
Î�n timp ce limbile ceasornicului se miș� cau î�napoi, către trecut, se contura o nouă dimensiune î�n spaț�iu ș� i timp. M-am trezit deodată î�ntr-o realitate plină de semnificaț� ie pentru mine, deș� i, î�n mod uimitor, acest moment trecut se
Deschiderea ușii către supranatural
75
desfăș� ura chiar î�n momentul prezent, când eu stăteam pe canapeaua din sufragerie. Apoi, am conș� tientizat că, î�n acel moment specific, mă aflam î�ntr-un spaț�iu fizic. Mă observam pe mine î�nsumi, î�n ipostaza de copil – fiind totodată, î�n acelaș� i timp, ș� i adultul care stătea pe canapea. Versiunea mea din copilărie avea vreo ș� apte ani ș� i o febră foarte puternică. Î�mi amintesc cât de mult î�mi plăcea să am febră la acea vârstă, pentru că puteam sta să gândesc lucrurile mai î�n profunzime ș� i puteam avea acel gen de visuri ș� i de viziuni abstracte care apar adesea î�n timpul delirului produs de febra ridicată. Î�n acel moment, eram î�n camera mea, î�nfofolit î�n aș� ternuturi, iar mama tocmai ieș� ise din î�ncăpere. Eram fericit că rămăsesem singur.
Î�n clipa î�n care a î�nchis uș� a, nu-mi dau seama cum, am reuș� it să fac, î�n mod natural, exact acelaș� i lucru pe care î�l făceam ca adult, î�n sufrageria mea: să-mi relaxez din ce î�n ce mai mult corpul ș� i să rămân undeva î�ntre starea de somn ș� i cea de veghe, fiind totuș� i prezent, pregătit să percep orice ar fi urmat să se î�ntâmple. Până î�n acel moment din viaț�a mea, î�n care m-am văzut din nou copil, uitasem complet de această experienț�ă, dar, retrăind-o î�n acea clipă, m-am văzut pe mine î�nsumi î�n mijlocul unui vis lucid, conș� tient, î�nț�elegând realităț�ile posibile, ca î�ntr-un joc de ș� ah. Observându-mă pe mine î�nsumi î�n ipostaza de copil, am fost profund impresionat de lucrurile pe care î�ncercam să le î�nț�eleg atunci ș� i mă î�ntrebam cum de reuș� isem să pricep niș� te concepte atât de complicate la acea vârstă. M-am î�ndrăgostit de acest băieț�el î�n timp ce î�l priveam – ș� i, î�n clipa î�n care am simț�it această emoț�ie, am simț�it cumva ș� i o conexiune simultană î�ntre acel moment trecut din timp ș� i cel pe care î�l trăiam î�n prezent, î�n timp ce eram acasă, î�n
76
SUPRANATURAL
statul Washington. Am conș� tientizat foarte puternic faptul că lucrurile pe care le făceam atunci ș� i cele pe care le făceam acum se desfăș� urau î�n acelaș� i timp ș� i că aceste momente erau conectate î�n mod semnificativ. Î�n acea fracț�iune de secundă, iubirea pe care eu, sinele actual, am resimț�it-o pentru el l-a purtat pe băieț�elul acela spre viitorul pe care î�l trăiam acum.
Apoi, experienț�a a devenit ș� i mai neobiș� nuită. Această imagine a dispărut, iar ceasornicul a apărut din nou. Am î�nț�eles atunci că limbile acestuia se pot miș� ca ș� i î�nainte. Cuprins de un sentiment de uimire, deloc temător sau î�ngrijorat, observam pur ș� i simplu cum limbile ceasului se miș� cau î�nainte, către viitor. Î�ntr-o clipită, mă aflam î�n curtea din spate a casei mele din Washington, desculț� , î�n noaptea rece. Î�mi era greu să-mi dau seama cât era ceasul, pentru că acest lucru se petrecea î�n aceeaș� i noapte î�n care stăteam î�n sufragerie, dar eu, cel care stătea î�n curte, eram acel eu din viitorul care urma acelui prezent. Din nou, mi-e greu să exprim î�n cuvinte această experienț�ă, dar singura modalitate prin care aș� putea să explic asta este să spun că personalitatea mea viitoare, numită Joe Dispenza, trecuse prin niș� te schimbări imense. Eram mult mai evoluat ș� i mă simț�eam fantastic – de-a dreptul euforic.
Eram foarte conș� tient – sau cred că ar trebui să spun, asemenea acelei versiuni ale mele, sunt foarte conș� tient. Conștient, adică hiperconș� tient, ca ș� i cum toate simț�urile mi s-ar fi amplificat 100%. Tot ceea ce vedeam, atingeam, simț�eam, miroseam, gustam sau auzeam era amplificat. Simț�urile mele erau atât de puternice î�ncât eram foarte conș� tient ș� i foarte atent la toate lucrurile din jur, dorindu-mi să trăiesc acel moment î�n mod absolut. Ș� i pentru că nivelul
Deschiderea ușii către supranatural
77
meu de conș� tientizare crescuse atât de spectaculos, la fel se î�ntâmplase ș� i cu luciditatea ș� i, prin urmare, ș� i cu energia. Pentru că această energie intensă î�mi oferea un sentiment de plenitudine, am ajuns să fiu ș� i mai conș� tient de toate lucrurile pe care le simț�eam î�n mod simultan.
Nu pot descrie sentimentul pe care l-am trăit decât ca pe o formă de energie consecventă, stabilă ș� i extrem de coerentă. Nu se asemăna deloc cu tipul de emoț�ii chimice pe care le avem de obicei noi, oamenii. De fapt, î�n acel moment, mi-am dat seama că nu mai pot trăi acele emoț�ii normale, omeneș� ti. Evoluasem, eram dincolo de ele. Simț�eam totuș� i iubirea, cu toate că experimentam o formă evoluată a acesteia, nu era o iubire chimică, ci una electrică. Mă simț�eam plin de energie, î�ndrăgostit nebuneș� te de viaț�ă. Trăiam o stare incredibilă de bucurie pură.
De asemenea, mă plimbam prin curte, desculț� ș� i fără haină pe mine, deș� i eram î�n toiul iernii – ș� i, cu toate acestea, conș� tientizam faptul că senzaț�ia de frig era, de fapt, intens de plăcută. Nu-mi dădeam seama cât de rece era pământul de sub tălpile mele; adoram pur ș� i simplu senzaț�ia de a păș� i pe iarba î�ngheț�ată ș� i mă simț�eam foarte conectat deopotrivă la acel sentiment ș� i la pământul de sub mine. Am î�nț�eles că, dacă aș� fi urmat convingerile ș� i gândurile pe care le-aș� fi avut î�n mod obiș� nuit î�n legătură cu senzaț�ia de frig, acest lucru m-ar fi făcut să intru î�n contradicț�ie cu ceea ce simț�eam ș� i ar fi divizat energia pe care o aveam. Dacă analizam acea stare, aș� fi pierdut sentimentul de plenitudine. Sentimentul uluitor pe care mi-l conferea energia pe care o simț�eam î�n interior era mult superior stării de fapt din mediul î�nconjurător (faptul că era frig). Ș� i, prin urmare, m-am bucurat de frig î�n mod firesc, mă entuziasma.
78
SUPRANATURAL
Era, pur ș� i simplu, viaț�ă! De fapt, era atât de plăcut că nu voiam ca acel moment să se termine. Voiam să dureze la nesfârș� it.
Mă plimbam prin curte, î�n ipostaza acestui sine superior, un sine puternic ș� i î�nzestrat cu cunoaș� tere. Mă simț�eam plin de putere ș� i calm, debordând totodată de bucuria de a exista ș� i de dragostea pentru viaț�ă. Î�n timp ce traversam grădina, călcam intenț� ionat pe pilaș� trii uriaș� i de bazalt, care fuseseră aș� ezaț� i pe orizontală, unii peste alț�ii, sub forma unor trepte masive, astfel î�ncât să formeze un fel de bănci pe mai multe niveluri, pe care să se poată sta î�n jurul focului. Adoram senzaț�ia de a păș� i cu picioarele goale pe acele bucăț�i uriaș� e de piatră. Le respectam cu adevărat măreț�ia. Continuând să păș� esc pe ele, m-am apropiat de fântâna pe care o construisem chiar eu ș� i am zâmbit, amintindu-mi de momentul î�n care eu ș� i fratele meu creaserăm această minunăț�ie.
Deodată, am văzut o femeie micuț�ă de statură, î�mbrăcată î�ntr-un veș� mânt alb, strălucitor. Nu avea mai mult de ș� aizeci de centimetri î�nălț�ime ș� i stătea de partea cealaltă a fântânii, î�mpreună cu o femeie de î�nălț�ime normală, î�mbrăcată la fel ș� i care, la rândul ei, radia, î�mprăș� tiind raze de lumină î�n jur. Aceasta din urmă stătea mai î�n spate, observând ce se î�ntâmpla, ș� i se comporta de parcă ar fi fost protectoarea femeii minione. Când m-am uitat la femeia micuț�ă de statură, ea s-a î�ntors către mine ș� i m-a privit î�n ochi. Am simț�it o energie a iubirii ș� i mai puternică decât cea care mă cuprinsese anterior, ca ș� i cum ea mi-ar fi transmis această energie din priviri. Chiar ș� i din ipostaza acestui sine superior, tot simț�eam că nu mai trăisem niciodată ceva asemănător.
Deschiderea ușii către supranatural
79
Sentimentele de plenitudine ș� i de iubire se amplificau exponenț�ial ș� i î�mi spuneam: Oh, există oare iubire mai mare decât cea pe care am trăit-o în urmă cu câteva clipe? Nu era î�n niciun caz o iubire romantică. Era vorba despre o cantitate ș� i mai mare din acea energie exuberantă, electrizantă, care simț�eam că este pusă î�n miș� care de ceva din lăuntrul meu. Mi-am dat seama că ea ș� tia că î�năuntrul meu exista ș� i mai multă iubire, pe care urma să o simt. Am realizat ș� i că ea era mai evoluată decât mine. Această energie exuberantă pe care o simț�eam î�mi transmitea un mesaj: să mă uit spre fereastra bucătăriei. Î�n acel moment mi-am amintit instantaneu de ce eram acolo. M-am î�ntors ș� i m-am uitat î�n bucătărie, unde sinele meu din momentul prezent, cu câteva ore î�nainte de a merge să se relaxeze pe canapea, spăla vasele. Am zâmbit la vederea acestei imagini. Eram atât de î�ndrăgostit de el. I-am remarcat sinceritatea; i-am văzut străduinț�ele; i-am văzut pasiunea; am perceput dragostea pe care o simț�ea; am văzut că mintea lui era ocupată, ca de obicei, să î�ș�i explice concepte; ș� i, printre altele, am văzut o parte din viitorul lui. Asemenea unui strămoș� , eram mândru de el ș� i nu puteam decât să î�l admir pentru ceea ce era î�n acel moment. Simț�ind cum creș� te î�n mine acea energie intensă, î�n timp ce î�l urmăream, am observat că se opreș� te brusc din spălatul vaselor ș� i se uită pe fereastră, privind afară ș� i cercetând curtea.
Deș� i eram î�n continuare î�n ipostaza sinelui meu viitor, eram capabil să î�mi aduc aminte de acest moment din ipostaza sinelui meu prezent, ș� i mi-am adus aminte că mă oprisem î�ntr-adevăr ca să mă uit pe fereastră, pentru că simț�isem, î�n acea clipă, cum sufletul mi se umple pe neaș� teptate de un sentiment de iubire ș� i aveam senzaț�ia că
80
SUPRANATURAL
eram privit de cineva, că cineva era afară. Mi-am mai amintit că, î�n timp ce spălam un pahar, stăteam î�ntr-adevăr aplecat î�n faț�ă, ca să nu mă mai deranjeze atât de tare lumina din bucătărie, care se reflecta î�n geam, ș� i că apoi privisem î�n î�ntuneric câteva minute, î�nainte să mă apuc să spăl vasele rămase. Sinele meu viitor făcea pentru sinele meu prezent acelaș� i lucru pe care doamna cea frumoasă ș� i luminoasă î�l făcuse pentru mine î�n urmă cu câteva clipe. Am î�nț�eles î�n acel moment de ce era ea acolo.
Ș� i, la fel ca î�n scena precedentă, când mă văzusem î�n ipostaza de copil, iubirea pe care sinele meu viitor o simț�ea faț�ă de sinele prezent m-a conectat ș� i de data asta, î�ntr-un fel sau altul, la sinele viitor. Sinele meu viitor se afla acolo pentru a-l chema pe sinele meu prezent î�n acel viitor ș� i am î�nț�eles că dragostea era cea care făcea posibilă această legătură. Sinele meu superior deț�inea această cunoaș� tere. Paradoxul este că toate versiunile mele trăiesc î�n acelaș� i timp. De fapt, există un număr infinit de versiuni ale mele – nu doar cea din trecut, cea din prezent ș� i cea din viitor. Î�n lumea infinităț�ii, există mult mai multe versiuni posibile ale sinelui meu și nu există doar o infinitate, ci multiple infinităț�i. Ș� i toate acestea sunt valabile î�n prezentul etern. Când am revenit la realitatea fizică, cea pe care o trăiam î�n timp ce stăteam pe canapea ș� i care pălea prin comparaț�ie cu cealaltă lume dimensională, î�n care tocmai fusesem, primul meu gând a fost: Percepția mea asupra realității este atât de limitată! Bogata experienț�ă interioară pe care o trăisem î�mi oferise un sentiment puternic al clarităț�ii ș� i mă făcuse să î�nț�eleg că convingerile mele – adică ceea ce credeam eu că ș� tiu despre viaț�ă, despre Dumnezeu, despre mine î�nsumi, despre timp ș� i spaț�iu ș� i chiar despre lucrurile
Deschiderea ușii către supranatural
81
pe care le poț�i trăi î�n această lume a infinităț�ii – erau extrem de limitate, iar eu nici măcar nu realizasem asta până î�n acel moment. Mi-am dat seama că eram ca un copil, care nu î�nț�elege amploarea acestui lucru pe care noi î�l numim realitate. Fără să mă tem ș� i fără ca acest lucru să î�mi provoace neliniș� te, î�nț�elegeam pentru prima dată ce î�nsemna „necunoscutul”. Ș� i mi-am dat seama că nu voi mai fi niciodată acelaș� i.
Sunt convins că î�ț�i poț�i imagina că, dacă ț�i s-ar î�ntâmpla un astfel de lucru, explicaț�iile pe care ai putea să î�ncerci să le dai familiei sau prietenilor ar sugera că î�n creierul tău există un oarecare dezechilibru chimic. Am ezitat să spun cuiva despre eveniment, fiindcă nici nu aș� fi putut să găsesc cuvintele necesare pentru a descrie această experienț�ă ș� i pentru că nu voiam să î�mpiedic repetarea lui, aș� a cum s-ar fi î�ntâmplat, conform superstiț�iei, dacă aș� fi vorbit despre asta. Am fost foarte preocupat, luni de zile, să analizez î�ntregul proces care credeam eu că mă condusese la această experienț�ă. Eram totodată confuz î�n legătură cu noț�iunea de „timp” ș� i mă gândeam î�ncontinuu la asta. Am descoperit ș� i alte lucruri pe lângă schimbarea cadrului teoretic al conceptului de „moment etern”. După evenimentul transcendental din acea noapte, atunci când am revenit î�n lumea tridimensională, mi-am dat seama că î�ntreaga experienț�ă durase aproximativ zece minute. Trăisem două evenimente complexe, care ar fi trebuit să se desfăș� oare î�ntr-un interval de timp mult mai mare. Dilatarea temporală la care fusesem martor mi-a stârnit ș� i mai mult interesul, determinându-mă să investesc ș� i mai multă energie pentru a investiga cele î�ntâmplate. Speram că, dacă voi ajunge să î�nț�eleg mai bine lucrurile, voi putea să am din nou o experienț�ă similară.
82
SUPRANATURAL
Zile î�ntregi după acea noapte importantă, pieptul meu era străbătut de aceeaș� i energie electrizantă pe care o simț�isem atunci când acea frumoasă femeie minionă activase ceva î�n mine. Mă gândeam î�n continuu: Dacă ceea ce s-a întâmplat nu este real, cum de pot simți acest lucru? Când î�mi concentram atenț�ia asupra punctului central al pieptului, remarcam că sentimentul se amplifica. Lesne de î�nț�eles, î�n acea perioadă nu eram prea interesat de interacț�iunile sociale, pentru că oamenii ș� i circumstanț�ele din lumea exterioară mă distrăgeau de la sentimentul pe care î�l trăiam î�n lumea mea interioară, sentiment care oricum se diminua. Cu timpul, acest sentiment a dispărut cu totul, dar n-am î�ncetat să mă gândesc la faptul că va exista mereu un nivel ș� i mai î�nalt de iubire la care o să ajung ș� i că energia pe care o simț�isem î�n acea sferă a realităț�ii era î�ncă vie î�năuntrul meu. Voiam să o activez din nou, dar nu ș� tiam cum.
Multă vreme, chiar dacă am tot î�ncercat să î�mi recreez acea experienț�ă, nu s-a î�ntâmplat nimic. Acum î�nț�eleg că a te aș� tepta să obț�ii acelaș� i rezultat, trăind î�nsă un sentiment de frustrare pentru că î�ncerci să forț�ezi lucrurile, este cea mai proastă combinaț�ie pe care o poț�i face pentru a recrea o experienț�ă mistică (sau orice fel de experienț�ă, de altfel). Am fost absorbit de cercetările pe care le făceam, de î�ncercarea de a-mi da seama ce făcuse posibilă această experienț�ă ș� i cum puteam face să se repete. M-am hotărât să î�ncerc noi abordări. Î�n loc să mă chinui să recreez experienț�a seara, am decis să mă trezesc dimineaț�a devreme ș� i să meditez. Deoarece nivelul de melatonină este cel mai ridicat î�ntre 1:00 ș� i 4:00 dimineaț� a, iar metaboliț� ii mistici ș� i chimici ai melatoninei constituie exact structurile responsabile pentru crearea unui eveniment lucid, am hotărât să î�mi
Deschiderea ușii către supranatural
83
desfăș� or activităț�ile de ordin lăuntric la ora 4, î�n fiecare dimineaț�ă.
Î�nainte să-ț�i povestesc ce s-a î�ntâmplat î�n continuare, vreau să te rog să reț�ii că acea perioadă din viaț�a mea era una nefiresc de dificilă. Nu eram sigur dacă mai merita sau nu să predau. Viaț�a mea devenise destul de haotică după ce apărusem, î�n 2004, î�n documentarul What the Bleep Do We Know? (Ce naiba știm noi cu adevărat?!). Mă gândeam să mă retrag din sfera publică ș� i să î�mi simplific viaț�a. Părea mult mai uș� or să las toate aceste lucruri î�n urmă.
Experiența unei întrupări trecute în momentul prezent
Î�ntr-o dimineaț�ă, după vreo oră ș� i jumătate de meditaț�ie stând î�n ș� ezut, m-am î�ntins î�n sfârș� it pe spate. Mi-am pus niș� te perne sub genunchi, ca să nu adorm prea repede, să pot oscila î�ntre starea de veghe ș� i cea de somn. Stând pe spate, mi-am concentrat atenț�ia asupra locului pe care î�l ocupa î�n creierul meu glanda pineală. Numai că, de data asta, î�n loc să caut să determin o anumită experienț�ă, m-am lăsat î�n voia sorț�ii ș� i mi-am spus: Fie ce-o fi… Se pare că acestea sunt cuvintele magice. Acum le cunosc î�nț�elesul. M-am abandonat acelei stări, m-am deconectat, am lăsat deoparte orice fel de aș� teptare ș� i m-am deschis pur ș� i simplu tuturor posibilităț�ilor. După asta, tot ceea ce ș� tiu este că mă aflam î�n pielea unui bărbat voinic, undeva î�ntr-o regiune foarte călduroasă, care părea să fie î�n Grecia sau î�n Turcia de astăzi. Terenul era stâncos, pământul era arid ș� i, printre clădirile din piatră, precum cele din vremea grecilor ș� i romanilor, erau
84
SUPRANATURAL
numeroase corturi mici, făcute din materiale viu colorate. Purtam un veș� mânt dintr-o singură bucată, o mantie din pânză groasă, care mă acoperea de la umeri până la mijlocul coapselor, iar î�n jurul mijlocului aveam, pe post de cingătoare, o funie groasă. Î�n picioare aveam sandale legate î�n jurul gambelor. Părul meu era des ș� i cârlionț�at ș� i î�mi simț�eam trupul viguros. Aveam umerii laț�i, braț�ele ș� i picioarele musculoase. Eram filozof ș� i eram de multă vreme discipolul unei miș� cări asemănătoare miș� cării carismatice de astăzi*.
Eram, î�n acelaș� i timp, sinele trecut, care trecea prin acea experienț�ă, ș� i sinele prezent, care î�ș�i observa sinele trecut manifestându-se î�n acel timp ș� i spaț�iu specifice. Repet, eram mult mai conș� tient decât î�n mod normal: eram hiperconș� tient. Toate simț�urile mele erau amplificate ș� i eram conș� tient de toate lucrurile. Reuș� eam să simt familiarul miros de mosc al propriului meu corp ș� i gustul sărat al transpiraț�iei care î�mi curgea broboane pe faț�ă. Î�mi plăcea acel gust. Mă simț�eam sigur pe mine, pe vigoarea ș� i pe puterea trupului meu. Eram conș� tient de durerea acută pe care o simț�eam î�n umărul drept, deș� i acest lucru nu-mi acapara atenț�ia. Vedeam strălucirea cerului albastru, bogăț�ia copacilor verzi ș� i a munț�ilor, de parcă trăiam î�ntr-o peliculă Tehnicolor. Auzeam î�n depărtare pescăruș� ii ș� i ș� tiam că mă aflu î�n apropierea unei mari î�ntinderi de apă.
Mă aflam î�ntr-un pelerinaj sau î�ntr-un fel de misiune religioasă. Călătoream prin ț� inut, propovăduind principiile filozofice pe care le studiasem ș� i pe baza cărora î�mi
* Mișcarea carismatică este o mișcare religioasă, care s-a conturat în
anii 1960 și care promovează credințe și practici asemănătoare celor adoptate de cultul penticostal. (n.red.)
Deschiderea ușii către supranatural
85
clădisem viaț�a. Eram discipolul unui mare maestru, pe care î�l iubeam foarte mult datorită grijii, răbdării ș� i î�nț�elepciunii de care dăduse dovadă pe parcursul atâtor ani. Acum era rândul meu să propovăduiesc, să transmit un mesaj care să schimbe gândirea ș� i sentimentele unei î�ntregi culturi. Ș� tiam că mesajul pe care î�l răspândeam era contrar credinț�elor din acele vremuri ș� i că ordinele religioase ș� i clasa conducătoare ale epocii aveau să mă î�nfrunte.
Mesajul principal al concepț�iei filozofice pe care o studiasem i-ar fi eliberat pe oameni de constrângerea de a se subordona persoanelor sau lucrurilor din afara lor. I-ar fi inspirat totodată să pună î�n aplicare un cod de principii care să î�i ajute să aibă o existenț�ă mai prosperă ș� i mai plină de semnificaț�ii. Desigur, mesajul nu ar fi promovat nevoia de religie sau nevoia de a fi dependent faț�ă de autorităț�i ș� i i-ar fi eliberat pe oameni de durerile ș� i suferinț�ele lor. Î�n momentul î�n care am î�nceput să am viziunea acestei scene, tocmai î�ncheiasem cuvântarea pe care o ț�inusem î�n faț�a unei mulț�imi de oameni dintr-un sat destul de populat. Î�n timp ce oamenii adunaț�i acolo î�ncepeau să plece, am observat deodată câț�iva bărbaț�i care î�naintau rapid prin mulț�ime, venind să mă aresteze. Am fost î�nconjurat de ei î�nainte să î�ncerc măcar să scap. Ș� tiam că î�ș�i puseseră foarte bine la punct strategia. Dacă ar fi î�nceput să î�nainteze spre mine î�n timp ce vorbeam mulț�imii, i-aș� fi depistat. Î�ș�i programaseră perfect intervenț�ia. M-am predat fără să opun rezistenț�ă ș� i m-au aruncat î�n celula unei î�nchisori, unde m-au lăsat singur. Captiv î�n acel mic cub din piatră, ale cărui ferestre erau doar niș� te crăpături î�nguste î�n perete, aș� teptam să-mi aflu soarta. Nimic din ce aș� fi putut face nu avea cum să mă pregătească
86
SUPRANATURAL
pentru ceea ce urma să se î�ntâmple. După două zile, am fost dus î�n centrul urbei, unde se adunaseră sute de oameni – mulț�i dintre ei erau chiar oamenii care mă ascultaseră cu doar câteva zile î�nainte. Dar acum, aș� teptau cu nerăbdare ocazia de a asista la procesul meu ș� i la tortura care avea să-i urmeze. Am fost dezbrăcat aproape î�n pielea goală ș� i legat de o placă mare de piatră, aș� ezată pe orizontală, prevăzută la fiecare colț� cu niș� te găuri mari, prin care treceau niș� te frânghii. Acestea aveau la capete cătuș� e de metal, care mi-au fost puse î�n jurul î�ncheieturilor ș� i al gleznelor. Apoi a î�nceput totul. Un om din stânga mea a î�nceput să răsucească o manivelă, care făcea ca placa de piatră să se rotească, ajungând, din poziț�ia orizontală, î�ntr-o poziț�ie aproape verticală. Î�n timp ce piatra se rotea, frânghiile î�mi î�ntindeau din ce î�n ce mai tare toate cele patru membre.
Când piatra a ajuns î�ntr-un unghi de aproximativ 45 de grade, au î�nceput adevăratele chinuri. Cineva, care părea să fie un magistrat, a răcnit la mine, î�ntrebându-mă dacă am de gând să continui să propovăduiesc î�nvăț�ăturile filozofiei mele. Nu am ridicat privirea, nici nu am răspuns. Atunci, a poruncit bărbatului să răsucească ș� i mai mult manivela. La un moment dat, am auzit niș� te zgomote ș� i pocnituri, semn că ș� ira spinării mele î�ncepea să se disloce. Î� n calitate de observator al acestei scene, analizam privirea de pe chipul sinelui meu trecut, î�n timp ce durerea pe care o simț�ea creș� tea. Era ca ș� i cum m-aș� fi privit î�n oglindă: am devenit foarte conș� tient de faptul că eu eram cel de pe placa de piatră. Cătuș� ele de metal din jurul gleznelor ș� i î�ncheieturilor mi-au pătruns î�n carne ș� i metalul ascuț� it mă rănea,
Deschiderea ușii către supranatural
87
provocându-mi dureri intense. Sângeram. Când mi s-a dislocat unul dintre umeri, am tresărit ș� i am î�nceput să gem de durere. Trupul î�mi tremura ș� i se zbătea, ca urmare a faptului că î�mi î�ncordam puternic muș� chii, î�n î�ncercarea de a-mi î�mpiedica membrele să se rupă. Ar fi fost insuportabil dacă nu aș� fi făcut asta. Magistratul a strigat iarăș� i la mine, î�ntrebându-mă dacă am de gând să continui să propovăduiesc.
Atunci mi-a venit o idee: Voi fi de acord să renunț să mai propovăduiesc, iar apoi, după ce mă vor coborî de pe placă și tot spectacolul ăsta public de tortură se va încheia, o voi lua de la capăt. Ajunsesem la concluzia că acesta era răspunsul corect. Î�i voi face magistratului pe plac, voi pune capăt durerii ș� i voi evita moartea, asigurându-mă î�n acest fel că î�mi voi putea continua misiunea. Am dat î�ncet din cap î�n semn că nu, fără să spun nimic. După asta, magistratul mi-a cerut insistent să spun „nu” cu voce tare, dar n-am vrut să vorbesc. Atunci, i-a făcut semn torț�ionarului din stânga mea să strângă ș� i mai tare manivela. M-am uitat î�n jos, la bărbatul care manevra instrumentul de tortură ș� i care avea intenț�ia clară să-mi facă rău. I-am văzut faț�a ș� i, î�n timp ce ne fixam cu privirea unul pe celălalt, eu, observatorul, am recunoscut î�n persoana torț�ionarului un om care face parte din viaț�a mea prezentă, viaț�a lui Joe Dispenza: era aceeaș� i persoană, dar î�ntr-un alt corp. Mi-am dat seama de niș� te lucruri î�n timp ce asistam la această scenă. Am î�nț�eles că acest torț�ionar î�i torturează î�n continuare pe alț�ii, inclusiv pe mine, chiar î�n momentul prezent, ș� i am priceput rolul acelei persoane î�n viaț�a mea. Aveam sentimentul straniu de familiar că î�l cunosc de undeva ș� i totul era perfect logic.
88
SUPRANATURAL
Î�n timp ce placa se rotea cu viteză către poziț�ia verticală, am simț�it o pocnitură î�n regiunea lombară ș� i am î�nceput să-mi pierd controlul asupra corpului. Î�n acel moment, am cedat. Am plâns din cauza durerii sfâș� ietoare ș� i am simț�it cum o tristeț�e teribilă î�mi cuprinde î�ntreaga ființ�ă. Î�n clipa î�n care au î�ncetat să mai exercite presiune asupra pietrei, aceasta a căzut repede î�napoi, î�n poziț�ie orizontală, din cauza greutăț�ii. Am rămas acolo, tremurând incontrolabil, î�n tăcere. Am fost târât apoi î�n mica celulă, unde am zăcut chircit î�ntr-un colț� . Amintirile torturii m-au bântuit timp de trei zile.
Mă simț�eam atât de umilit î�ncât nu aș� mai fi fost vreodată î�n stare să vorbesc î�n public. Simplul gând de a mă î�ntoarce la misiunea mea religioasă î�mi provoca o emoț�ie tulburătoare, viscerală, aș� a că am renunț�at să mă mai gândesc la asta. Î�ntr-o noapte, m-au eliberat ș� i, fără să mă vadă nimeni, cu capul plecat de ruș� ine, am dispărut. N-am mai fost niciodată capabil să-i mai privesc pe oameni î�n ochi. Am simț�it că am dat greș� î�n misiunea mea. Mi-am petrecut restul vieț�ii î�ntr-o peș� teră de lângă mare, pescuind ș� i trăind î�n tăcere, ca un pustnic. Fiind martor la deznădejdea acestui biet om ș� i la alegerea lui de a se ascunde de lume, am î�nț�eles că ceea ce vedeam simboliza un mesaj pentru mine. Î�nț�elegeam că, î�n viaț�a mea de acum, nu mai puteam să dispar sau să mă ascund de lume ș� i că sufletul meu î�ș�i dorea să continui ceea ce î�ncepusem. Trebuia să mă străduiesc, să lupt pentru a transmite un mesaj ș� i să nu mai dau niciodată î�napoi atunci când î�ntâmpin dificultăț�i. Mi-am dat seama, totodată, că nu eș� uasem deloc: făcusem tot ce fusese î�n puterile mele. Ș� tiam că tânărul filozof trăia î�ncă î�n eternul moment prezent,
Deschiderea ușii către supranatural
89
î�ntruchipând o mulț�ime de variante posibile ale persoanei mele, ș� i că puteam să schimb deopotrivă viitorul meu ș� i pe al lui, atâta vreme cât î�ncetam definitiv să mă mai tem să trăiesc pentru adevăr, atâta vreme cât nu mai renunț�am să lupt pentru asta. Fiecare dintre noi are o multitudine de versiuni posibile, care există î�n eternul moment prezent, gata să fie descoperite. Atunci când ni se dezvăluie misterul sinelui, reuș� im să î�nț� elegem că nu suntem ființ� e liniare, care duc o existenț� ă liniară, ci ființ�e dimensionale, care duc o existenț�ă dimensională. Frumuseț�ea faptului că există infinite probabilităț�i care ne aș� teaptă este aceea că singura cale prin care putem schimba viitorul pe care î�l presupune fiecare dintre ele este să ne schimbăm pe noi î�nș� ine î�n infinitul moment prezent.
Capitolul 2
MOMENTUL PREZENT Dacă vrei să experimentezi ș� i tu supranaturalul – să-ț�i vindeci trupul, să-ț�i creezi noi oportunităț�i, pe care nici măcar nu ai fi putut să ț�i le imaginezi î�nainte, ș� i să trăieș� ti experienț�e transcendentale, mistice, trebuie să stăpâneș� ti mai î�ntâi noț�iunea de „moment prezent”: „prezentul etern”. Î�n zilele noastre, se discută mult despre ideea de a fi prezent sau de a trăi î�n prezent. Cu toate că cei mai mulț�i dintre noi î�nț�eleg ideea de bază a acestui concept (ideea de a nu te gândi la viitor sau de a nu trăi î�n trecut), vreau să-ț�i prezint o perspectivă complet diferită cu privire la acesta. Pentru asta, va trebui să gândeș� ti dincolo de lumea materială – dincolo de corpul tău, de identitatea ș� i de mediul tău î�nconjurător – ș� i chiar dincolo de tine î�nsuț� i. Când vei ajunge î�n acel punct, vei reuș� i să transformi posibilitatea î�n realitate. La urma urmei, dacă nu reuș� eș� ti să mergi dincolo de ceea ce crezi tu că eș� ti ș� i de felul î�n care ai fost î�nvăț�at să crezi că funcț�ionează lumea, î�ț�i va fi imposibil să-ț�i creezi o nouă viaț�ă sau un alt destin. Aș� adar, î�ntr-un sens cât se
92
SUPRANATURAL
poate de concret, trebuie să te dai la o parte chiar din drumul tău, să mergi dincolo de ceea ce crezi că reprezintă identitatea ta ș� i să laș� i controlul î�n seama a ceea ce este mai măreț� decât tine, î�n seama misticului. Î�ț�i voi explica modul î�n care funcț�ionează asta.
Mai î�ntâi, să vedem cum funcț�ionează creierul. Atunci când sunt activaț�i neuronii dintr-un ț�esut nervos, acest lucru determină o formă de gândire. Prin urmare, din punct de vedere neuroș� tiinț�ific, gândirea î�nseamnă o acț�iune pe care o î�ntreprinde creierul. De exemplu, foloseș� ti un mod specific de gândire atunci când conduci maș� ina. Un alt mod de gândire, atunci când faci duș� . Ș� i un mod de gândire diferit atunci când cânț�i o melodie sau asculț�i muzică. Pentru a î�ntreprinde oricare dintre aceste acț�iuni complexe, foloseș� ti un mod specific de gândire, care corespunde unei anumite părț�i a creierului, ș� i asta pentru că ai făcut, probabil, aceste lucruri de mii de ori, iar creierul se activează î�ntr-un anume mod de fiecare dată când realizezi oricare dintre aceste activităț�i. De exemplu, atunci când conduci maș� ina, iar creierul funcț�ionează î�n această direcț�ie, tu î�ntreprinzi acea acț�iune pe baza unei anumite secvenț�e neuronale, a unui tipar neuronal ș� i a unei combinaț�ii specifice de reț�ele neuronale care se activează. Aceste reț�ele sau plase de celule nervoase sunt niș� te grupări de neuroni care funcț�ionează î�mpreună, î�n comuniune, ș� i care se activează ca urmare a faptului că tu ai î�ntreprins acea acț�iune de foarte multe ori – la fel cum deschizi un software cu dublu click sau cum determini o anumită acț�iune atunci când foloseș� ti o scurtătură. Cu alte cuvinte, neuronii care se activează î�n acelaș� i timp pentru a realiza o anumită sarcină ajung să fie puternic interconectaț�i.1 Putem spune că, atunci când conduci î�n mod
Momentul prezent
93
conș� tient un automobil, selectezi automat ș� i activezi o anumită structură nervoasă, iar aceasta determină, la rândul ei, crearea unui anumit tip de gândire, care corespunde unei anumite părț�i a creierului. Creierul este, î�n mare parte, un produs al trecutului. A fost configurat ș� i modelat pentru a deveni o î�nregistrare vie a tot ce ai î�nvăț�at ș� i ai experimentat până î�n acest moment. Din punct de vedere neuroș� tiinț�ific, î�nvăț�area se produce atunci când neuronii se activează, formând mii de conexiuni sinaptice, care formează la rândul lor reț�ele nervoase complexe, tridimensionale. Priveș� te procesul de î�nvăț�are ca pe un proces prin care creierul tău evoluează. Atunci când acorzi atenț�ie cunoș� tinț�elor ș� i informaț�iilor ș� i faci conexiuni logice î�ntre ele, această interacț�iune cu mediul lasă o anumită amprentă biologică asupra creierului. Când ai o experienț�ă nouă, simț�urile tale creează o structură neurologică î�n creier, î�n cadrul căreia se î�mbină ș� i mai mulț�i neuroni, astfel că se formează conexiuni sinaptice ș� i mai dezvoltate, care î�ț�i fac creierul să evolueze ș� i mai mult.
Experienț�ele nu doar că amplifică conexiunile neuronale, ci creează, totodată, ș� i emoț�ii. Priveș� te emoț�iile ca pe niș� te reziduuri chimice ale experienț�elor trecute sau ca pe o reacț�ie chimică. Cu cât coeficientul emoț�ional al unui eveniment din viaț�ă este mai puternic, cu atât acea experienț�ă lasă o amprentă mai puternică asupra creierului tău; acesta este modul î�n care se formează amintirile de lungă durată. Aș� adar, dacă î�nvăț�area presupune ca î�n creierul tău să se realizeze noi conexiuni neuronale, formarea amintirilor presupune menț�inerea acestor conexiuni. Cu cât pui î�n aplicare mai des un gând, o alegere, un comportament, o experienț�ă sau o emoț�ie, cu atât mai complexe vor fi
94
SUPRANATURAL
conexiunile neuronale care se formează î�n creier ș� i cu atât mai mult se vor menț�ine aceste conexiuni.
Cazul Annei, despre care am vorbit î�n capitolul precedent, ne-a arătat că majoritatea emoț�iilor provin din interacț�iunea cu mediul extern. Deoarece simț�urile te conectează la mediul extern, iar creierul î�nregistrează structura unui anumit eveniment, atunci când treci printr-o experienț�ă cu mare î�ncărcătură emoț�ională – indiferent că este o experienț�ă pozitivă sau negativă – aceasta se î�ntipăreș� te î�n creier sub forma unei amintiri. Prin urmare, atunci când o anumită experienț�ă modifică compoziț�ia chimică a creierului ș� i a organismului tău, iar tu acorzi din ce î�n ce mai multă atenț�ie cauzelor care au determinat acea experienț�ă, vei ajunge să asociezi o anumită persoană sau un anumit obiect cu locul ș� i momentul î�n care te aflai atunci când ai trecut prin respectiva experienț�ă. Î�n acest mod sunt create amintirile: prin interacț�iunea cu lumea exterioară. Putem spune aș� adar că singurul loc î�n care trecutul există cu adevărat este î�n creierul tău – ș� i î�n corpul tău.
Modul în care trecutul tău devine viitorul tău
Să aruncăm o privire mai atentă asupra procesului biochimic care are loc î�n organism atunci când te gândeș� ti la ceva sau când simț�i o anumită emoț�ie. Atunci când te gândeș� ti la ceva (sau î�ț�i aminteș� ti de ceva), î�n creier se produce o reacț�ie biochimică ce î�l determină să emită anumite semnale chimice. Acesta este modul î�n care gândurile imateriale devin, literalmente, materie – devin, de fapt, niș� te mesageri chimici. Aceste semnale chimice î�ț�i condiț�ionează corpul, astfel că te vei simț�i exact aș� a cum gândeș� ti. Î�n momentul
Momentul prezent
95
î�n care conș� tientizezi că te simț�i î�ntr-un anumit fel, î�n mintea ta vor apărea ș� i mai multe gânduri similare celui prin intermediul căruia î�ț�i conș� tientizezi respectiva stare, ș� i atunci creierul eliberează ș� i mai multe substanț�e chimice similare, care î�ț�i vor menț�ine acea stare.
De exemplu, dacă te gândeș� ti la ceva care î�ț�i provoacă teamă, î�ncepi să simț�i teama. Dacă î�ncepi să te temi, această emoț�ie te va face să te gândeș� ti ș� i mai mult la teamă, iar aceste noi gânduri stimulează ș� i mai multe substanț�e chimice î�n creier ș� i î�n corp, care te vor face să te temi î�n continuare. Ș� i, fără să-ț�i dai seama, eș� ti prins î�ntr-un cerc vicios, î�n care gândirea î�ț�i determină emoț�iile ș� i emoț�iile î�ț�i determină gândirea. Dacă gândurile constituie vocabularul creierului ș� i emoț�iile constituie vocabularul corpului, iar cercul vicios al gândirii ș� i simț�irii tale devine felul tău de a fi, atunci î�ntregul tău fel de a fi este ancorat î�n trecut. Î�n momentul î�n care activezi î�n mod repetat aceleaș� i circuite din creier, continuând să ai un anume tip de gânduri, î�ț�i programezi creierul să funcț�ioneze după aceleaș� i tipare. Drept urmare, creierul devine un depozitar al gândirii trecute ș� i, cu timpul, î�ț�i va fi mult mai uș� or să gândeș� ti î�n mod automat î�n acelaș� i mod. Pe de altă parte, atunci când simț�i î�n mod repetat aceleaș� i emoț�ii – care, aș� a cum tocmai am spus, constituie vocabularul corpului ș� i reziduurile chimice ale experienț�elor trecute –, î�ț�i condiț�ionezi corpul să rămână ancorat î�n trecut. Ș� i acum, hai să vedem ce î�nseamnă asta pentru tine, î�n viaț�a de zi cu zi. Dat fiind faptul că tocmai ai aflat că senzaț�iile ș� i emoț�iile pe care le simț�i constituie, din punct de vedere chimic, produsul finit al evenimentelor trecute, î�n momentul î�n care te trezeș� ti dimineaț�a ș� i cauț�i să regăseș� ti
96
SUPRANATURAL
acea stare familiară, care te face să te simț�i „î�n pielea ta”, î�nseamnă că î�ț�i î�ncepi ziua î�n trecut. Aș� a că, atunci când î�ncepi să te gândeș� ti la problemele tale – care sunt legate de amintirile experienț�elor pe care le-ai avut î�n trecut cu anumiț�i oameni sau cu anumite lucruri, î�ntr-un loc ș� i î�ntr-un moment specifice –, acestea î�ț�i conferă emoț�ii familiare, pe care le-ai mai trăit, precum nefericirea, inutilitatea, tristeț�ea, durerea, suferinț�a, anxietatea, î�ngrijorarea, frustrarea, vina sau sentimentul că nu eș� ti î�n stare de nimic. Dacă aceste emoț�ii sunt cele care î�ț�i determină modul de a gândi, dacă nu poț�i să gândeș� ti mai presus de ceea ce simț�i, atunci î�nseamnă, de asemenea, că gândeș� ti î�n trecut. Ș� i, dacă aceste emoț�ii familiare influenț�ează deciziile pe care le vei lua î�n acea zi, comportamentele pe care le vei pune î�n practică sau experienț�ele prin care ai de gând să treci, atunci vei fi previzibil – ș� i viaț�a ta va rămâne neschimbată.
Acum, să presupunem că, după ce te trezeș� ti, î�ț�i opreș� ti alarma ș� i, î�n timp ce stai î�ntins î�n pat, î�ț�i verifici conturile de Facebook ș� i Instagram, mesajele de pe WhatsApp ș� i Twitter, SMS-urile, email-urile ș� i, î�n cele din urmă, verifici ș� tirile. (Acum î�ț�i aminteș� ti cu adevărat cine eș� ti, pentru că, prin aceste acț�iuni, î�ț�i reafirmi personalitatea ș� i te conectezi la realitatea ta personală, creând o conexiune î�ntre trecut ș� i prezent.) Apoi, te duci la baie. Foloseș� ti toaleta, te speli pe dinț�i, faci un duș� , te î�mbraci, după care te î�ndrepț�i spre bucătărie. Î�ț�i bei cafeaua ș� i iei micul dejun. Poate că te uiț�i la ș� tiri î�n timpul acesta, sau î�ț�i verifici din nou email-ul. Aceeaș� i rutină ca î�n fiecare zi. După care pleci la serviciu cu maș� ina, parcurgând acelaș� i traseu cunoscut, ș� i, când ajungi la birou, interacț�ionezi cu aceiaș� i colegi cu care te-ai î�ntâlnit ș� i ieri. Î�ț�i petreci ziua
Momentul prezent
97
efectuând, î�n linii mari, aceleaș� i sarcini ca ș� i î�n ziua precedentă. Dacă î�ntâmpini provocări la serviciu, s-ar putea chiar să ai acelaș� i tip de reacț�ie emoț�ională pe care o ai de obicei când se î�ntâmplă asta. Apoi, după slujbă, conduci către casă; s-ar putea să te opreș� ti la acelaș� i magazin ș� i să cumperi alimentele care-ț�i plac ș� i pe care le consumi î�ntotdeauna. Î�ț�i pregăteș� ti aceeaș� i cină ca de obicei ș� i te uiț�i la aceeaș� i emisiune la televizor, î�n acelaș� i interval orar ș� i stând î�n acelaș� i loc î�n sufragerie. Apoi te pregăteș� ti de culcare, aș� a cum o faci de obicei: te speli pe dinț�i (ț�inând periuț�a cu mâna dreaptă ș� i î�ncepând periajul cu dinț�ii de sus, din partea dreaptă a gurii), te cuibăreș� ti î�n aceeaș� i parte a patului, poate citeș� ti vreo câteva pagini, după care adormi.
Dacă urmezi aceeaș� i rutină iar ș� i iar, aceasta va deveni un obicei. Un obicei este un set redundant de gânduri, comportamente ș� i emoț�ii automate, care se formează prin repetiț�ie frecventă. Practic, asta î�nseamnă că trupul tău intră pe pilot automat, rulând o serie de programe, ș� i, cu timpul, corpul va lua locul gândirii. Când pui î�n practică o rutină de prea multe ori, corpul î�nț�elege automat cum să facă anumite lucruri, mai bine decât î�nț�elege creierul sau mintea conș� tientă. Treci, pur ș� i simplu, pe pilot automat ș� i acț�ionezi inconș� tient, ceea ce î�nseamnă că a doua zi te vei trezi ș� i vei face, î�n esenț�ă, aceleaș� i lucruri, din nou ș� i din nou. Î�ntr-un sens foarte concret, corpul te va conduce către acelaș� i viitor previzibil, care se axează pe lucrurile pe care le-ai făcut î�n mod repetat î�n trecutul tău liniar. Vei avea aceleaș� i gânduri ș� i vei face aceleaș� i alegeri, care te vor face să pui î�n practică aceleaș� i comportamente, care te vor face să ai acelaș� i gen de experienț�e care, la rândul lor, î�ț�i vor produce aceleaș� i emoț�ii. Cu timpul, î�n creierul tău se va crea o serie de reț�ele neurologice profund interconectate ș� i î�ț�i vei
98
SUPRANATURAL
condiț�iona corpul să rămână ancorat î�n trecut – iar acest trecut va deveni viitorul tău. Dacă ț�i-ai analiza programul de zi cu zi, î�ncepând cu momentul î�n care te trezeș� ti dimineaț�a ș� i până î�n momentul î�n care mergi la culcare, ai putea să „decupezi” programul pe care l-ai avut ieri sau pe cel pe care l-ai avut astăzi (care fac parte din trecut) ș� i l-ai putea pune î�n „spaț�iul rezervat” programului tău de mâine (care face parte din viitor), pentru că, î�n esenț�ă, acț�iunile pe care le-ai î�ntreprins astăzi sunt cele pe care le vei î�ntreprinde ș� i mâine – ș� i poimâine, ș� i răspoimâine, ș� i aș� a mai departe. Să recunoaș� tem: dacă păstrezi aceeaș� i rutină pe care ai pus-o î�n practică ieri, este logic ca ziua ta de mâine să se asemene foarte mult cu ziua care tocmai a trecut. Viitorul tău nu este decât o reluare a trecutului. Asta pentru că ziua de ieri este cea care creează ziua pe care o vei avea mâine.
Priveș� te figura 2.1. Liniile verticale reprezintă aceleaș� i gânduri, care determină aceleaș� i alegeri ș� i care, la rândul lor, activează un comportament automat, care te va face să ai o experienț�ă deja cunoscută, iar aceasta din urmă î�ț�i va produce o senzaț�ie sau o emoț�ie cunoscută. Dacă pui î�n miș� care î�n mod repetat aceeaș� i secvenț�ă, cu timpul, toț�i aceș� ti paș� i individuali vor fuziona ș� i vei funcț�iona pe baza unui singur program automat. Î�n acest mod î�ț�i vei pierde liberul arbitru, care va fi î�nlocuit de acest program. Săgeata reprezintă o experienț�ă neprevăzută, care se iveș� te pe axa temporală, undeva î�ntre momentul î�n care eș� ti î�n trafic, conducând spre serviciu ș� i fiind conș� tient că o să î�ntârzii din nou, ș� i momentul î�n care î�ncerci să opreș� ti la o curăț�ătorie chimică î�n timp ce te î�ndrepț�i spre birou.
Momentul prezent
99
Putem spune că mintea ș� i corpul tău se află î�n „zona cunoscutului” – acelaș� i viitor predictibil, care se bazează pe lucrurile pe care le-ai făcut î�n acelaș� i trecut familiar –, iar î�n cadrul acestui viitor sigur ș� i cunoscut nu poate exista „necunoscutul”. De fapt, dacă s-ar î�ntâmpla ceva nou, dacă s-ar petrece un eveniment neobiș� nuit, care ț�i-ar modifica previzibilul program zilnic, te-ai enerva, pentru că acest lucru ț�i-ar perturba rutina zilnică. Mai mult ca sigur că î�l vei considera deranjant, problematic ș� i de-a dreptul neplăcut. S-ar putea să-i zici: „Nu poț�i să revii mâine? Acum nu e momentul”.
Figura 2.1 Un obicei este un set redundant de gânduri, comportamente și emoții automate, inconștiente, care se dezvoltă prin repetiție. Acesta se formează atunci când ai făcut de atât de multe ori un lucru încât corpul tău este programat să ia locul minții. Cu timpul, corpul te va conduce spre un viitor previzibil, care se bazează pe lucrurile pe care le-ai făcut în trecut. Așadar, dacă nu trăiești în momentul prezent, atunci trăiești, probabil, pe baza unui program.
100
SUPRANATURAL
Adevărul este că, „necunoscutul” nu poate exista î�n sfera unei vieț�i previzibile. Necunoscutul exclude ideea predictibilităț�ii. Necunoscutul este ceva nefamiliar, de care nu eș� ti sigur, dar este ș� i ceva palpitant, totodată, pentru că se manifestă î�n moduri la care nu te-ai putea aș� tepta sau pe care nu le-ai putea anticipa. Aș� a că dă-mi voie să te î�ntreb: Î�n ce măsură ai fi dispus să faci loc „necunoscutului” î�n viaț�a ta previzibilă, bazată pe rutină?
Atunci când rămâi î�n „zona cunoscutului” – urmând acelaș� i program zilnic, gândind î�n aceeaș� i manieră, luând aceleaș� i decizii, punând î�n practică aceleaș� i obiceiuri care au devenit niș� te automatisme, trecând prin acelaș� i gen de experienț�e, care pun î�n miș� care aceleaș� i reț�ele neuronale, î�n cadrul aceloraș� i tipare, ș� i căutând, prin asta, să regăseș� ti acea stare familiară, care te face să te simț�i „î�n pielea ta” – î�ț�i pui î�n funcț�iune, de fapt, aceeaș� i parte a minț�ii, iar ș� i iar. Cu timpul, creierul tău va fi programat ș� i va repeta î�n mod automat oricare dintre aceste secvenț�e, din ce î�n ce mai uș� or ș� i fără efort, pe zi ce trece. Pe măsură ce fiecare dintre aceș� ti paș� i individuali fuzionează ș� i devin un singur proces, î�nsuș� i faptul de a te gândi la experienț�a pe care ai avut-o î�n legătură cu cineva sau cu ceva, î�ntr-un loc ș� i î�ntr-un moment anume, te va face să poț�i anticipa î�n mod automat emoț�iile pe care le-ar produce acest gen de experienț�ă. Dacă poț�i anticipa trăirea oricărei experienț�e, atunci trăieș� ti î�ncă î�n „zona cunoscutului”. De exemplu, faptul că te gândeș� ti la o î�ntrevedere cu aceeaș� i echipă de oameni cu care ai lucrat î�n ultimii ani te poate face să anticipezi emoț�ia pe care te va face să o simț�i acest eveniment viitor, emoț�ie pe care ai mai trăit-o ș� i î�n trecut. Dacă poț�i prevedea sentimentul pe care ț�i-l va provoca acel
Momentul prezent
101
eveniment viitor – pentru că ai trecut de suficient de multe ori până acum prin acest tip de experienț�ă, astfel î�ncât să cunoș� ti deja sentimentul pe care ț� i-l va crea –, atunci, probabil că această experienț�ă va fi ș� i acum la fel. Ș� i, bineî�nț�eles, este firesc să fie aș� a. Dar asta pentru că tu eș� ti neschimbat. Î�n aceeaș� i ordine de idei, dacă funcț�ionezi pe baza programului automat ș� i nu poț�i anticipa ce fel de trăire î�ț�i va produce o anumită experienț�ă din viaț�a ta, atunci vei ezita probabil să dai curs experienț�ei respective.
Mai trebuie să analizăm î�ncă un aspect al gândirii ș� i al simț�irii, astfel î�ncât să avem o imagine completă cu privire la ce se î�ntâmplă atunci când continui să ai acelaș� i fel de a fi. Acest cerc vicios gândire-simț�ire generează ș� i un câmp electromagnetic de jur î�mprejurul corpului tău, iar energia acestui câmp este măsurabilă. De fapt, corpurile noastre emit î�n permanenț�ă lumină, energie sau frecvenț�e, care transmit un mesaj specific ori informaț�ii sau intenț�ii specifice. (Apropo, când spun lumină, nu mă refer doar la cea pe care o percepem cu ochiul liber, ci la î�ntregul spectru de lumină – inclusiv raze X, unde telefonice ș� i microunde.) De asemenea, î�n aceeaș� i manieră, receptăm informaț�ii esenț�iale, care sunt transmise prin intermediul diverselor frecvenț�e. Aș� adar, emitem ș� i receptăm î�n permanenț�ă energie electromagnetică. Iată cum decurge procesul. Când ne vine î�n minte un gând, reț�elele de neuroni pe care acest gând le activează î�n creier creează sarcini electrice. Î�n momentul î�n care acel gând provoacă ș� i o reacț�ie chimică, care se manifestă sub forma unui sentiment sau a unei emoț�ii, precum ș� i atunci când un sentiment sau o emoț�ie ne determină gândurile, emoț�iile respective creează sarcini magnetice. Aceste emoț�ii se contopesc cu gândurile care creează sarcini electrice,
102
SUPRANATURAL
producând un câmp electromagnetic specific, care caracterizează felul tău de a fi.2
Consideră că emoț�iile constituie o energie în mișcare. Atunci când î�ntr-o î�ncăpere intră o persoană care trăieș� te o emoț� ie puternică, energia acelei persoane (făcând ab stracț� ie de limbajul corporal) este adesea foarte uș� or de sesizat. Cu toț�ii am simț�it energia ș� i intenț�iile unei persoane, î�n momentul î�n care aceasta era nervoasă sau profund nemulț� umită. Am simț� it-o, pentru că aceasta emitea un puternic semnal energetic, care transmitea informaț�ii specifice. La fel stau lucrurile ș� i î�n cazul unei persoane cu o sexualitate foarte puternică, al uneia care suferă sau al celor care au o energie coerentă, binefăcătoare: toate aceste energii pot fi simț�ite ș� i trăite de cei din jur. După cum era de aș� teptat, fiecare tip de emoț�ie produce un anumit tip de frecvenț�ă. Frecvenț�ele emoț�iilor superioare, creatoare, precum dragostea, bucuria ș� i recunoș� tinț�a, sunt mult mai î�nalte decât frecvenț�ele emoț�iilor generate de stres, aș� a cum sunt teama ș� i mânia, deoarece fiecare dintre acestea poartă niveluri diferite de intenț�ie ș� i de energie. (Vezi figura 2.2, care ilustrează câteva dintre frecvenț�ele asociate diferitelor stări emoț�ionale.) Vei afla mai multe despre acest concept pe parcursul cărț�ii. Aș� adar, dacă ne recreăm trecutul î�n fiecare zi, având aceleaș� i gânduri ș� i trăind aceleaș� i emoț�ii, generăm î�n mod constant acelaș� i câmp electromagnetic – transmitem aceeaș� i energie, cu acelaș� i mesaj. Din perspectiva energiei ș� i a informaț�iei, asta presupune că aceeaș� i energie, specifică trecutului nostru, continuă să transmită acelaș� i tip de informaț�ii, creând î�n continuare acelaș� i viitor.
Momentul prezent
103
Figura 2.2 Emoțiile constituie o energie în mișcare. Orice tip de energie emite o anumită frecvență și orice tip de frecvență transmite informație. Prin intermediul gândurilor și al sentimentelor, transmitem și receptăm informații în mod continuu.
Aș� adar, energia pe care o emitem este echivalentă cu trecutul nostru. Singura modalitate de a ne schimba viaț�a este aceea de a schimba frecvenț�a energiei – de a modifica frecvenț�a câmpului electromagnetic pe care î�l generăm î�n mod constant. Cu alte cuvinte, pentru a ne schimba felul de a fi, trebuie să schimbăm modul î�n care gândim ș� i simț�im.
104
SUPRANATURAL
Figura 2.3 Dacă acorzi atenție unui anumit lucru și, în egală măsură, îți concentrezi și energia asupra acestuia, atunci, în momentul în care acorzi atenție amintirilor și sentimentelor familiare, vei absorbi energia momentului prezent și o vei direcționa înspre trecut. De asemenea, dacă acorzi atenție în mod constant oamenilor cu care trebuie să te întâlnești, locurilor în care trebuie să ajungi, chestiunilor pe care trebuie să le rezolvi la un moment dat, în cadrul realității tale familiare, cunoscute, atunci absorbi energia momentului prezent și o direcționezi înspre viitorul predictibil.
Momentul prezent
105
Dacă acorzi atenț�ie unui anumit lucru ș� i, î�n egală măsură, î�ț�i concentrezi ș� i energia asupra acestuia („energia” fiind un concept-cheie, despre care voi discuta ulterior, î�n acest capitol), atunci, î�n clipa î�n care acorzi atenț� ie unei emoț�ii familiare, atenț�ia ș� i energia ta se vor raporta la trecut. Dacă aceste emoț�ii familiare sunt legate de amintirea unui eveniment trecut, care implică existenț�a unei persoane sau a unui obiect î�ntr-un loc ș� i î�ntr-un moment anume, atunci atenț�ia ș� i energia ta se vor raporta, de asemenea, la trecut. Drept urmare, absorbi energia momentului prezent ș� i o direcț� ionezi î�nspre trecut. Î� n aceeaș� i manieră, dacă î�ncepi să te gândeș� ti la toț�i oamenii cu care trebuie să te î�ntâlneș� ti, la lucrurile pe care trebuie să le faci ș� i la locurile î�n care trebuie să ajungi î�ntr-un anumit moment, pe parcursul unei zile obiș� nuite, atunci absorbi atenț� ia ș� i energia momentului prezent ș� i o direcț�ionezi î�nspre viitorul previzibil, cunoscut. Priveș� te figura 2.3, care ilustrează acest aspect.
Î�ntreaga ta energie se concentrează î�n acest moment asupra acelor experienț� e cunoscute, î�ntr-o succesiune cronologică specifică. Energia ta creează ș� i mai multe experienț�e de acelaș� i fel, iar corpul tău se va ghida după gândurile care te conduc către aceleaș� i evenimente, din aceeaș� i realitate. Energia ta este direcț�ionată dinspre momentul prezent către momentul trecut sau viitor. Drept urmare, î�ț�i rămâne foarte puț� ină energie pe care să o investeș� ti î�ntr-o experienț� ă necunoscută, î�ntr-o nouă succesiune cronologică. Figura 2.3 ilustrează, de asemenea, modul î�n care energia electromagnetică pe care o emiț�i corespunde, din punct de vedere vibraț� ional, tuturor lucrurilor cunoscute ț�ie.
106
SUPRANATURAL
Aș� adar, la î�nceputul zilei, dacă te gândeș� ti să mergi la toaletă, te trezeș� ti deodată î�ndreptându-te spre baie. Apoi, dacă te gândeș� ti să faci duș� , vei fi sub duș� î�n câteva momente, reglând temperatura apei. Î�ț�i vine î�n minte cafetiera ș� i î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia ș� i energia către acest obiect, iar î�n momentul î�n care te î�ndrepț�i automat spre bucătărie, ca să-ț�i pregăteș� ti cana de cafea, corpul î�ț�i va urma din nou gândurile. Iar dacă ai făcut asta zilnic î�n ultimii 22 de ani, corpul va acț�iona fără efort î�n această direcț�ie. Corpul î�ț�i urmează î�ntotdeauna gândurile, dar, î�n acest caz, el î�ț�i urmează gândurile conducându-te tot spre „zona cunoscutului”. Ș� i asta pentru că acolo se află atenț�ia ta – ș� i, prin urmare, ș� i energia.
Aș� adar, permite-mi să te î�ntreb: Ar putea fi vreodată posibil ca trupul tău să î�nceapă să î�ț�i urmeze gândurile, dar î�n direcț�ia necunoscutului? Dacă da, atunci va trebui să î�ncepi să î�ț�i concentrezi atenț�ia asupra altor lucruri, iar acest fapt va duce la modificarea frecvenț�ei energiei tale, ceea ce va duce la schimbarea felului de a gândi ș� i de a simț�i pentru suficient de mult timp, î�ncât să se î�ntâmple ceva nou. Deș� i s-ar putea să-ț�i pară imposibil ce î�ț�i spun, acest lucru este cu adevărat posibil. Aș� a cum corpul tău ț�i-a urmat gândurile către fiecare experienț�ă cunoscută din viaț�ă (precum aceea de a-ț�i prepara cafeaua dimineaț�a), atunci când vei î�ncepe să-ț�i direcț�ionezi energia ș� i atenț�ia către necunoscut, corpul va putea să-ț�i urmeze mintea î�ntr-acolo – î�nspre o nouă experienț�ă din viitorul tău.
Momentul prezent
Pregătirea minții și a corpului pentru un nou viitor
107
Dacă eș� ti familiarizat cu opera mea, ș� tii deja că î�mi place la nebunie conceptul de „repetiț�ie mentală”. Sunt fascinat de modul î�n care ne putem transforma creierul ș� i corpul exclusiv prin intermediul gândului. Meditează un pic asupra acestui lucru. Dacă î�ț�i concentrezi atenț�ia asupra unei imagini mentale anume ș� i eș� ti foarte prezent î�n momentul î�n care creezi o succesiune repetată de gânduri ș� i de sentimente legate de această imagine, creierul ș� i corpul tău nu vor ș� ti să facă diferenț�a î�ntre ce se petrece î�n lumea exterioară ș� i ce se petrece î�n lumea interioară. Aș� adar, când eș� ti pe deplin implicat ș� i concentrat, vei percepe lumea interioară, a imaginaț�iei, ca parte a experienț�ei exterioare, iar biologia ta se va modifica î�n conformitate cu acest lucru. Asta î�nseamnă că î�ț�i vei determina creierul ș� i corpul să creadă că a trecut deja printr-o experienț�ă exterioară, fără ca aceasta să fi avut loc, de fapt. Lucrul asupra căruia î�ț�i concentrezi atenț�ia ș� i pe care î�l repeț�i la nivel mental iar ș� i iar nu numai că va ajunge să te definească din punct de vedere biologic, dar va ajunge ș� i să î�ț�i determine viitorul. Iată un bun exemplu al acestei practici. O echipă de cercetători de la Harvard a făcut un studiu asupra unui grup de voluntari care nu mai cântaseră niciodată la pian. Au î�mpărț�it grupul î�n două, iar jumătate dintre ei trebuiau să repete câte două ore pe zi, vreme de cinci zile, o metodă simplă de a cânta la pian cu o singură mână. Cealaltă jumătate a grupului a făcut acelaș� i lucru, î�nsă voluntarii doar ș� i-au imaginat că se află î�n faț�a unui pian – nu î�ș�i miș� cau deloc degetele. Scanările cerebrale efectuate î�nainte ș� i
108
SUPRANATURAL
după experiment au demonstrat că ambele grupuri ș� i-au creat un număr semnificativ de noi circuite neuronale, dar au creat ș� i un nou program neurologic î�n acea zonă a creierului care controlează miș� carea degetelor, deș� i jumătate din grup a făcut acest lucru exclusiv prin intermediul gândului.3
Gândeș� te-te la asta. Creierul celor care au repetat mental acț�iunile arăta la scanare că experienț�a ar fi avut loc cu adevărat – deș� i nu miș� caseră un deget. Dacă, după cinci zile, i-ai fi aș� ezat î�n faț�a unui pian, mulț�i dintre ei ar fi reuș� it să cânte destul de bine piesa pe care ș� i-o imaginaseră, deș� i nu atinseseră niciodată claviatura. Pentru că î�ș�i imaginau zi de zi această activitate, au ajuns să creeze programul neurologic necesar experienț�ei propriu-zise. Prin intermediul atenț�iei ș� i al intenț�iei, ș� i-au activat ș� i conectat î�n mod repetat anumite circuite cerebrale care, cu timpul, s-au transformat î�ntr-un program automat al creierului, care rula din ce î�n ce mai uș� or, cu fiecare iniț�iere. Aș� adar, dacă ar fi î�nceput să cânte după cele cinci zile de exerciț�iu mental, comportamentul lor ar fi fost î�n concordanț�ă cu intenț�iile lor conș� tiente, pentru că î�ș�i pregătiseră din timp creierul pentru experienț�a care ar fi urmat. Iată cât de puternică poate fi mintea atunci când o antrenezi. Studii similare au scos la iveală acelaș� i tip de rezultate ș� i î�n cazul antrenării musculaturii. Î�n cadrul unui studiu revoluț�ionar al Clinicii Cleveland, zece subiecț�i ai cercetării, cu vârste î�ntre 20 ș� i 35 de ani, ș� i-au imaginat, timp de 12 săptămâni, î�n câte cinci sesiuni pe săptămână, că î�ș�i î�ncordează bicepș� ii cât de tare pot. La fiecare două săptămâni, cercetătorii î�nregistrau activitatea electrică cerebrală de pe parcursul sesiunilor ș� i măsurau forț� a musculară. La
Momentul prezent
109
sfârș� itul studiului, subiecț�ii î�ș�i crescuseră forț�a bicepș� ilor cu 13,5%, deș� i nu-ș� i folosiseră deloc muș� chii. Ș� i-au menț�inut această forț�ă timp de trei luni după î�ncheierea sesiunilor de antrenament din cadrul studiului.4
Mai recent, o echipă de cercetători formată din oameni de ș� tiinț�ă de la Universitatea din Texas din San Antonio, de la Clinica Cleveland ș� i de la Centrul de Cercetare al Fundaț�iei Kessler din West Orange, New Jersey, au cerut subiecț�ilor studiului să vizualizeze modul î�n care ș� i-ar contracta muș� chii flexori ai cotului. Î�n timp ce făceau asta, au fost instruiț�i să î�ș�i îndemne muș� chii să se î�ncordeze cât de tare pot – adică să adauge o intenț�ie fermă puternicei lor energii mentale –, lucru pe care l-au făcut pe parcursul unor sesiuni de câte 15 minute, 5 zile pe săptămână, timp de 12 săptămâni. Un grup de subiecț�i au fost instruiț�i să utilizeze aș� a-numita „imagine externă” sau „imaginea sinelui la persoana a 3-a”, imaginându-ș� i că pun î�n practică exerciț�iul ș� i că se privesc pe ei î�nș� iș� i făcând asta, ca î�ntr-o scenă din mintea lor, care nu are legătură cu experienț�a propriu-zisă (ca ș� i cum ar urmări un film cu ei). Un al doilea grup a fost instruit să folosească „imaginea internă” sau „imaginea sinelui la persoana î�ntâi”, imaginându-ș� i că trupurile lor, aș� a cum erau ele chiar atunci, î�n timp real, erau cele care puneau î�n practică exerciț�iul, lucru care făcea ca experienț�a să fie mai apropiată ș� i mai realistă. Al treilea grup, grupul de control, nu a avut de practicat niciun exerciț�iu. Nici grupul care a utilizat „imagini externe”, nici grupul de control nu au demonstrat vreo schimbare semnificativă, î�nsă grupul care a folosit „imagini interne” a î�nregistrat o creș� tere a forț�ei musculare de 10,8%.5
110
SUPRANATURAL
O altă echipă de la Universitatea din Ohio a mers ș� i mai departe ș� i a pus î�n ghips î�ncheieturile a 29 de voluntari, timp de o lună, î�n aș� a fel î�ncât să fie siguri că voluntarii nu î�ș�i vor miș� ca î�ncheieturile nici măcar î�n mod neintenț�ionat. Jumătate din grup a efectuat exerciț�ii mentale câte 11 minute pe zi, 5 zile pe săptămână, imaginându-ș� i că î�ș�i flexează musculatura imobilizată a î�ncheieturilor, î�nsă rămânând complet nemiș� caț�i. Cealaltă jumătate, grupul de control, nu a avut de făcut niciun exerciț�iu mental. După o lună, atunci când le-a fost î�nlăturat ghipsul, musculatura celor din grupul care ș� i-a folosit imaginaț�ia era de două ori mai puternică decât a celor din grupul de control.6
Fiecare dintre aceste studii legate de antrenarea musculaturii demonstrează că repetiț�ia mentală poate genera schimbări atât la nivelul creierului, cât ș� i la nivelul corpului, exclusiv prin intermediul gândului. Cu alte cuvinte, pentru că au practicat mental comportamentele ș� i pentru că au vizualizat î�n mod conș� tient ș� i regulat activitatea respectivă, corpul subiecț�ilor a î�nceput să arate ca ș� i cum aceș� tia ar fi pus î�n practică acea activitate din punct de vedere fizic – cu toate că nu au făcut deloc acest lucru. Cei care au adăugat intensităț�ii imaginii mentale ș� i componenta emoț�ională, ambiț�ionându-se să î�ș�i determine muș� chii să se î�ncordeze cât de mult era posibil, au făcut ca experienț�a să fie ș� i mai reală pentru ei, iar rezultatele mai pronunț�ate. Î�n studiul legat de cântatul la pian, creierul subiecț�ilor arăta ca ș� i cum experienț�a pe care ș� i-o imaginaseră s-ar fi petrecut cu adevărat, fiindcă î�ș�i pregătiseră creierul pentru această experienț�ă viitoare. Î�n aceeaș� i manieră, subiecț�ii din studiile legate de antrenarea musculaturii au generat schimbări la nivelul corpului, făcându-l să arate aș� a cum ar
Momentul prezent
111
fi arătat dacă ar fi experimentat deja acea realitate – ș� i au făcut acest lucru doar prin repetarea mentală a activităț�ii, exclusiv prin intermediul gândului. Acum poț�i să î�nț�elegi de ce, atunci când te trezeș� ti dimineaț�a ș� i î�ncepi să te gândeș� ti la oamenii cu care trebuie să te î�ntâlneș� ti, la locurile î�n care trebuie să ajungi ș� i la lucrurile din agenda ta î�ncărcată pe care trebuie să le rezolvi (ceea ce î�nseamnă repetiț�ie mentală), ș� i adaugi acestor gânduri o emoț�ie intensă, precum suferinț�a, nefericirea sau nemulț�umirea, exact aș� a cum făceau voluntarii din studiul legat de muș� chii flexori ai cotului, care î�ș�i îndemnau muș� chii să se î�ncordeze, fără să ș� i-i miș� te deloc î�n realitate, nu faci decât să î�ț�i condiț�ionezi corpul ș� i creierul să funcț�ioneze ca ș� i cum viitorul s-ar fi produs deja. Din moment ce orice experienț�ă î�mbogăț�eș� te creierul ș� i creează o emoț�ie care trimite un semnal corpului, atunci când dezvolț�i î�n mod continuu o experienț�ă interioară care este la fel de reală precum o experienț�ă exterioară, cu timpul, vei ajunge să î�ț�i modifici creierul ș� i corpul – exact aș� a cum s-ar î�ntâmpla î�n urma oricărei experienț�e reale. Î�n realitate, atunci când te trezeș� ti ș� i î�ncepi să te gândeș� ti la ziua ce urmează, au loc diverse procese neurologice, biologice, chimice ș� i genetice (aspect pe care î�l voi lămuri î�n secț�iunea următoare), iar ț�ie î�ț�i va părea că acea zi s-a desfăș� urat deja. Ș� i chiar se î�ntâmplă acest lucru. Î�n momentul î�n care te apuci efectiv de lucrurile pe care le ai de făcut î�n acea zi, corpul tău va acț�iona automat ș� i î�n mod natural î�n conformitate cu intenț�iile tale conș� tiente sau inconș� tiente, î�ntocmai ca î�n experimentele de mai sus. Dacă ai făcut aceleaș� i lucruri ani la rând, circuitele tale neuronale – precum ș� i î�ntreaga ta ființ�ă biologică – se vor pune î�n miș� care mult mai uș� or ș� i mai repede. Asta se î�ntâmplă nu numai pentru că î�ț�i condiț�ionezi zilnic biologia prin
112
SUPRANATURAL
intermediul minț�ii, ci ș� i pentru că recreezi aceleaș� i comportamente din punct de vedere fizic, astfel î�ncât să î�ntipăreș� ti ș� i mai bine acele experienț�e î�n corp ș� i î�n creier. De fapt, devine din ce î�n ce mai uș� or să acț�ionezi zilnic î�n mod inconș� tient, pentru că î�ț�i î�ntipăreș� ti iar ș� i iar aceleaș� i comportamente î�n minte ș� i î�n corp, creându-ț�i obiceiul de a te comporta î�n conformitate cu obiș� nuinț�ele tale.
Cum determinăm modificări genetice
Până acum am crezut că genele sunt cele care declanș� ează bolile ș� i că suntem la mila propriului nostru ADN. Aș� adar, dacă numeroș� i membri ai familiei noastre au murit din cauza unei afecț�iuni cardiace, presupuneam că există multe ș� anse să suferim ș� i noi de acelaș� i tip de boală. Acum aflăm î�nsă, prin intermediul ș� tiinț�ei epigenetice, că nu genele sunt cele care declanș� ează bolile, ci mediul, care le programează să declanș� eze afecț�iunile respective – ș� i nu e vorba doar despre mediul extern (din care fac parte fumul de ț�igară sau pesticidele, de exemplu), ci ș� i de mediul nostru intern: mediul î�nconjurător al celulelor noastre.
Ce î�nseamnă mediul intern? Aș� a cum am spus ș� i mai sus, emoț�iile sunt reacț�ii chimice, produsul finit al experienț�elor pe care le avem î�n mediul extern. Aș� adar, atunci când reacț�ionăm la o anumită situaț�ie din mediul extern, care produce o emoț�ie, procesele chimice care au loc î�n interiorul nostru ca urmare a acestui fapt pot programa genele fie să se activeze (stimulând exprimarea genetică* sau deter-
* Exprimarea
genetică reprezintă ansamblul proceselor biochimice prin intermediul cărora informația ereditară stocată într-o genă este utilizată în sinteza unor molecule funcționale în celule (spre exemplu, proteinele). (n.red.)
Momentul prezent
113
minând o exprimare genetică mai accentuată), fie să se dezactiveze (inhibând exprimarea genetică sau determinând o exprimare genetică mai puț�in accentuată). Gena î�n sine nu se modifică din punct de vedere fizic – ceea ce se modifică este exprimarea genetică, iar aceasta contează cel mai mult, pentru că ea ne influenț�ează sănătatea ș� i viaț�a. Aș� adar, chiar dacă cineva poate avea o predispoziț�ie genetică pentru o anumită boală, spre exemplu, î�n momentul î�n care genele sale continuă să exprime starea de sănătate î�n loc să exprime starea de boală, acea persoană nu va dezvolta respectiva afecț�iune ș� i va rămâne sănătoasă.
Gândeș� te-te la corp ca la un instrument acordat cu precizie, care produce proteine. Toate celulele (cu excepț�ia celor roș� ii) produc proteine, care sunt responsabile pentru structura fizică ș� i pentru funcț�iile fiziologice ale organismului. De exemplu, celulele musculare produc niș� te proteine specifice, cunoscute sub numele de actină ș� i miozină, iar celulele pielii produc proteinele numite colagen ș� i elastină. Celulele imunitare produc anticorpi, celulele tiroidiene produc tiroxină, iar celulele măduvei osoase produc hemoglobină. Unele dintre celulele din zona oculară produc cheratină, pe când celulele pancreatice produc enzime, cum ar fi proteaza, lipaza ș� i amilaza. Î�n organismul nostru nu există niciun organ sau sistem care să nu producă sau să nu depindă de proteine. Ele constituie un element esenț�ial al sistemului imunitar, al digestiei, al reparaț�iei celulare, al structurii osoase ș� i musculare – ș� i al tuturor componentelor ș� i proceselor din organism. Aș� adar, î�ntr-un mod foarte concret, crearea proteinelor î�nseamnă crearea vieț�ii ș� i este echivalentă cu sănătatea corpului.
114
SUPRANATURAL
Pentru ca o celulă să producă o proteină, este necesară exprimarea unei gene. Aceasta este sarcina genelor: să faciliteze producerea de proteine. Atunci când un semnal chimic din mediul î�nconjurător al unei celule ajunge la membrana celulară, un receptor din afara celulei acceptă ca substanț�a chimică să pătrundă î�năuntru ș� i să se î�ndrepte către ADN-ul din interiorul acesteia. Atunci, gena produce o nouă proteină, î�n concordanț�ă cu acel semnal chimic. Aș� adar, dacă informaț�iile care provin din mediul î�nconjurător al celulei nu se schimbă, gena continuă să producă aceeaș� i proteină, iar organismul rămâne neschimbat. Cu timpul, gena va î�ncepe să se inhibe; fie se va opri din a produce proteine benefice, fie, î�ntr-un final, se va uza, aș� a cum se î�ntâmplă atunci când faci o copie a unei copii a unei copii, determinând corpul să producă proteine de o calitate inferioară.
Există diferite tipuri de stimuli care impulsionează ș� i care inhibă genele. De exemplu, ne activăm „genele dependente-de-experienț�ă” atunci când facem sau î�nvăț�ăm lucruri noi. Aceste gene sunt responsabile de procesul de transformare a celulelor stem, de faptul că acestea primesc instrucț�iunile necesare pentru a se diferenț�ia ș� i pentru a deveni acel tip de celulă de care are nevoie organismul la un moment dat pentru a î�nlocui celulele deteriorate. Atunci când atingem un nivel ridicat de stres sau de excitabilitate sau atunci când ne aflăm î�ntr-o stare alternativă stării conș� tiente, aș� a cum este starea de visare, ne activăm „gene comportamentale dependente-de-stare”. Te poț�i gândi la aceste gene ca la elementul central al conexiunii minte-corp, fiindcă acestea asigură o legătură î�ntre gândurile ș� i corpul nostru, fapt care ne permite să ne influenț�ăm sănătatea fizică, punând î�n practică diverse comportamente (meditaț�ie, rugăciune sau practici sociale, spre exemplu). Dacă ne
Momentul prezent
115
modificăm genele î�n acest fel, lucru pe care î�l putem face uneori î�n doar câteva minute, aceste gene modificate pot fi transmise mai departe, generaț�iei următoare.
Aș� adar, atunci când î�ț�i schimbi emoț�iile, î�ț�i poț�i schimba exprimarea genetică (activând sau dezactivând anumite gene), fiindcă trimiț�i ADN-ului un nou semnal chimic, care poate instrui ulterior genele să producă diverse proteine – stimulându-le sau inhibându-le, astfel î�ncât acestea să producă noi „blocuri de construcț�ie”, care pot schimba structura ș� i modul de funcț� ionare al organismului. De exemplu, î�n cazul î�n care sistemul tău imunitar a trebuit să se confrunte, pentru o vreme î�ndelungată, cu emoț�ii generatoare de stres, activând î�n acest mod anumite gene care au provocat inflamaț�ii sau afecț�iuni, atunci poț�i activa niș� te gene noi, care să contribuie la dezvoltarea ș� i la refacerea organismului, ș� i poț�i bloca vechile gene responsabile de producerea bolii. Î�n acelaș� i timp, aceste gene modificate epigenetic vor î�ncepe să respecte noi instrucț�iuni, producând noi proteine ș� i programând organismul să se dezvolte, să se refacă ș� i să se vindece. Acesta este modul î�n care î�ț�i poț�i face corpul să se adapteze unei minț�i noi.
Aș� adar, după cum ai aflat până acum din acest capitol, acest lucru î�nseamnă că, dacă trăieș� ti zi de zi cu aceleaș� i emoț�ii, corpul consideră că funcț�ionează î�n aceleaș� i condiț�ii de mediu. Apoi, aceste trăiri te influenț�ează să iei anumite decizii, determinându-te să pui î�n practică aceleaș� i obiceiuri, care te conduc ulterior la acelaș� i gen de experienț�e, iar acestea din urmă produc, la rândul lor, aceleaș� i emoț�ii, î�n mod repetat. Punând î�n practică aceste obiceiuri programate, automate, celulele tale sunt expuse î�n mod constant aceluiaș� i mediu chimic (este vorba atât despre
116
SUPRANATURAL
mediul tău exterior, cât ș� i despre mediul î�nconjurător al celulelor din interiorul organismului). Această chimie activează î�n mod continuu aceleaș� i gene – iar tu eș� ti blocat pentru că nu te schimbi, cum nu se schimbă nici expresia ta genetică. Te î�ndrepț�i astfel spre un destin stabilit genetic, pentru că nu primeș� ti nicio informaț�ie nouă din mediul î�nconjurător.
Dar ce se î�ntâmplă dacă ț�i se î�mbunătăț�esc condiț�iile de viaț�ă? Nu ar trebui oare ca acest lucru să modifice mediul chimic ce î�nconjoară celulele? Ba da, se î�ntâmplă asta, dar nu tot timpul. Dacă ai trăit ani de zile condiț�ionându-ț�i corpul să urmeze cercul vicios gândire-simț�ire, respectiv simț�ire-gândire, atunci, l-ai condiț�ionat deopotrivă, fără să î�ț�i dai seama, să devină dependent de aceste emoț�ii. Aș� adar, simplul fapt de a-ț�i schimba mediul extern, prin schimbarea locului de muncă, spre exemplu, nu va opri neapărat această dependenț�ă, aș� a cum o persoană dependentă de droguri nu va reuș� i să-ș� i î�nfrângă pornirile doar pentru că a câș� tigat la loterie sau s-a mutat î�n Hawaii. Din cauza cercului vicios gândire-simț�ire, mai devreme sau mai târziu – după ce o experienț�ă, nouă la î�nceput, devine familiară –, majoritatea oamenilor revin la starea emoț�ională iniț�ială, iar corpul crede că trăieș� te aceeaș� i veche experienț�ă, care a generat aceleaș� i emoț�ii cunoscute.
Deci, dacă vechea ta slujbă te făcea nefericit, dar ai reuș� it să ț�i-o schimbi, s-ar putea să fii fericit la noul tău loc de muncă câteva săptămâni, poate chiar câteva luni. Dar, dacă ț�i-ai petrecut ani de zile condiț�ionându-ț�i trupul să fie dependent de nefericire, vei reveni î�n cele din urmă la vechile emoț�ii, pentru că trupul tău va tânji după vechiul lui tipar chimic. Poate că mediul tău exterior s-a schimbat, dar
Momentul prezent
117
corpul va da î�ntotdeauna crezare chimiei sale interne, î�n detrimentul condiț�iilor externe, ș� i va rămâne astfel blocat î�n vechea stare de existenț�ă, dependent î�n continuare de vechile emoț�ii. Este un alt mod de a spune că o să continui să trăieș� ti î�n trecut. Ș� i, fiindcă această chimie internă nu s-a schimbat, nu vei putea modifica nici exprimarea genetică, astfel î�ncât genele tale să producă noi proteine, prin intermediul cărora structura ș� i funcț�ionarea organismului să se î�mbunătăț�ească, ș� i nu vei observa nicio schimbare cu privire la sănătatea sau la existenț�a ta. De aceea susț�in că trebuie să gândeș� ti mai presus de felul î�n care te simț�i pentru a produce niș� te schimbări reale ș� i de durată. Î�n iarna lui 2016, î�n cadrul atelierului nostru avansat de lucru din Tacoma, Washington, eu ș� i echipa mea am realizat un studiu despre efectul pe care î�l au emoț�iile superioare asupra funcț�iilor imunitare. Am prelevat, la î�nceputul studiului, mostre de salivă de la 117 subiecț�i ș� i am repetat prelevarea patru zile mai târziu, la î�ncheierea atelierului. Am măsurat nivelurile imunoglobulinei A (IgA), un marker proteic care arată cât de puternic este sistemul nostru imunitar.
IgA este o substanț�ă chimică incredibil de puternică, una dintre principalele proteine responsabile pentru activitatea corespunzătoare a funcț�iei imunitare ș� i a sistemului intern de apărare. Se luptă î�n mod constant cu un baraj de bacterii, de virusuri, de fungi ș� i de alte organisme, care invadează organismul sau care trăiesc deja î�n mediul intern al acestuia. Este atât de puternică î�ncât este mai bună decât orice vaccin antigripal sau stimulent pentru î�ntărirea sistemului imunitar; atunci când este activată, devine principalul sistem defensiv intern al corpului uman. Î�n
118
SUPRANATURAL
momentul î�n care creș� te nivelul de stres (ș� i, prin urmare, ș� i nivelul de hormoni de stres, precum cortizolul), acest lucru determină scăderea nivelului de IgA, compromiț�ând ș� i inhibând astfel exprimarea genetică a sistemului imunitar, responsabilă pentru producerea acestei proteine. Pe parcursul celor patru zile de atelier, le-am cerut participanț�ilor la studiu să acceadă la o stare emoț�ională superioară, aș� a cum sunt stările generate de sentimente precum iubirea, inspiraț�ia sau recunoș� tinț�a, ș� i să facă acest lucru timp de nouă sau zece minute, de trei ori pe zi. Ne î�ntrebam dacă trăirea unor emoț�ii superioare ar putea să î�ntărească sistemul imunitar. Cu alte cuvinte, puteau oare cursanț�ii să-ș� i stimuleze genele care produc IgA doar prin simpla modificare a stării lor emoț�ionale?
Rezultatele ne-au uimit. Nivelul mediu al IgA a crescut cu 49,5%. Nivelul normal al imunoglobulinei A este î�ntre 37 ș� i 87 de miligrame pe decilitru (mg/dl), dar unii dintre participanț�ii la studiu au î�nregistrat la sfârș� itul atelierului peste 100 mg/dl.7 Subiecț�ii noș� tri au prezentat modificări epigenetice semnificative ș� i măsurabile, fără să fi trecut prin experienț�e semnificative î�n mediul lor extern. Deoarece au ajuns să aibă stări emoț�ionale superioare, chiar ș� i numai pentru câteva zile, corpul lor a î�nceput să creadă că se află î�ntr-un mediu nou, astfel că au reuș� it să activeze noi gene ș� i să î�ș�i modifice expresia genetică (î�n cazul de faț� ă, markerii proteici ai sistemului imunitar). (Vezi figura 2.4).
Momentul prezent
119
Figura 2.4 Dacă ne deprindem să trăim stări emoționale superioare și ne modificăm frecvența energetică, putem literalmente să stimulăm crearea unor noi gene, care produc noi proteine sănătoase, prin intermediul cărora sistemul intern de apărare va deveni mai puternic. Iar dacă trăim din ce în ce mai puțin emoții de supraviețuire și reducem necesitatea de a ne activa sistemul de protecție externă, putem inhiba genele care produc hormoni de stres. (În figura de mai sus, SIgA reprezintă imunoglobulina A din salivă; cortizolul reprezintă hormonii de stres. Ambele valori au fost măsurate în salivă.)
Asta î�nseamnă că este posibil să nu ai nevoie de o î�ntreagă farmacie sau de vreo substanț�ă exogenă ca să te vindeci – deț�ii puterea interioară de a-ț�i stimula genele să producă IgA î�ntr-un interval de câteva zile. Prin simpla accedere la o stare superioară de bucurie, de dragoste, de inspiraț�ie sau de recunoș� tinț�ă, î�ntre cinci ș� i zece minute pe zi, poț� i genera schimbări epigenetice semnificative cu privire la corpul ș� i la starea ta de sănătate.
120
SUPRANATURAL
Încotro se îndreaptă atenția, se îndreaptă și energia
Din moment ce lucrul asupra căruia î�ț�i concentrezi atenț�ia este ș� i lucrul către care î�ț�i direcț�ionezi energia, î�n momentul î�n care te trezeș� ti dimineaț�a ș� i î�ncepi să î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia ș� i energia către oamenii cu care trebuie să te î�ntâlneș� ti î�n acea zi, către locurile î�n care trebuie să ajungi, către obiectele pe care le deț�ii ș� i către sarcinile pe care le ai de î�ndeplinit î�n această lume tridimensională, energia ta se disipează. Î�ntreaga ta energie creatoare se revarsă din tine, după cum este ilustrat î�n figura 2.5, ș� i este direcț�ionată către toate lucrurile din lumea exterioară care concurează pentru atenț�ia ta: telefonul mobil, laptopul, contul bancar, casa, slujba, colegii, partenerul de viaț�ă, copiii, duș� manii, animalele de companie, starea de sănătate ș� i aș� a mai departe. Priveș� te figura 2.5. E limpede că cei mai mulț�i dintre noi ne direcț�ionăm atenț�ia ș� i energia către lumea exterioară, materială. Se conturează următoarea î�ntrebare: Câtă energie î�ț�i mai rămâne pentru lumea ta interioară, lumea gândurilor ș� i a sentimentelor, ș� i care să te ajute să î�ț�i creezi o realitate nouă?
Ia î�n considerare faptul că fiecare dintre aceste persoane sau obiecte cărora le acorzi atâta atenț�ie reprezintă ceva cunoscut pentru tine, pentru că ai mai avut experienț�e î�n legătură cu ele. După cum am menț�ionat î�n capitolul precedent, î�n creier există o reț� ea neurologică aferentă fiecăreia dintre aceste experienț�e. Pentru că aceste experienț�e sunt deja î�ntipărite î�n creierul tău, le percepi ș� i le experimentezi din perspectiva trecutului tău. Ș� i, cu cât le experimentezi mai mult, cu atât mai mult se vor dezvolta ș� i se vor automatiza circuitele neuronale aferente fiecăreia
Momentul prezent
121
dintre aceste experienț�e, pentru că repetarea diferitelor experienț�e continuă să formeze ș� i să dezvolte din ce î�n ce mai multe circuite.
Figura 2.5 Fiecărei persoane, fiecărui obiect, lucru și loc și fiecărei situații din realitatea materială, familiară nouă, îi corespunde o rețea neurologică din creier și o componentă emoțională conectată cu această rețea, fiindcă am avut deja experiențe legate de fiecare dintre ele. În acest fel, energia noastră este direcționată strict în granițele realității noastre trecute și prezente. În consecință, concentrându-ne atenția asupra tuturor
122
SUPRANATURAL
acestor elemente, energia noastră se risipește, iar noi vom avea la dispoziție un volum foarte mic de energie pe care să-l direcționăm către lumea interioară, cea a gândurilor și a sentimentelor, astfel încât să creăm experiențe noi în viață. Dacă te uiți la segmentele mărite ale figurii, acolo unde se intersectează cele două ovale, acestea reprezintă felul în care folosim diferite elemente din lumea noastră exterioară pentru a ne reafirma dependența emoțională. S-ar putea să ne folosim prietenii pentru a ne reafirma dependența față de suferință, sau s-ar putea să ne folosim dușmanii pentru a ne reafirma dependența față de ură. Se conturează întrebarea: Cât de multă energie creatoare îți va fi necesară pentru a-ți crea un nou destin?
Acesta este rezultatul la care conduce experienț�a; î�mbogăț�eș� te creierul. Aș� adar, deț�ii o reț�ea neurologică aferentă interacț�iunii cu ș� eful tău, o reț�ea neurologică legată de bani, o reț�ea neurologică aferentă interacț�iunii cu partenerul de viaț�ă, una legată de copiii tăi, una legată de situaț�ia financiară, una legată de casa ta ș� i alte reț�ele neurologice aferente tuturor proprietăț�ilor pe care le deț�ii î�n lumea materială, fiindcă ai avut experienț�e legate de toate aceste persoane sau lucruri, cu diferite ocazii ș� i î�n diferite locuri.
Când atenț�ia ș� i, implicit, energia ț�i se î�mpart î�ntre toate aceste obiecte, persoane, probleme ș� i chestiuni din lumea exterioară, nu-ț�i mai rămâne energie pe care să o direcț�ionezi către lumea interioară, cea a gândurilor ș� i sentimentelor. Deci nu-ț�i mai rămâne energie ca să creezi ceva nou. De ce? Pentru că modul î�n care gândeș� ti ș� i simț�i î�ț�i creează, literalmente, realitatea personală. Prin urmare, dacă ai aceleaș� i gânduri ș� i sentimente legate de toate lucrurile pe care le cunoș� ti (dacă trăieș� ti î�n „zona cunoscutului”, adică), continui să î�ț�i reafirmi aceeaș� i existenț�ă. De fapt, am putea spune că personalitatea ta î�ncetează să î�ț�i mai creeze realitatea
Momentul prezent
123
personală; acum realitatea ta personală este cea care î�ț�i creează personalitatea. Mediul tău extern î�ț�i controlează gândurile ș� i sentimentele. Există o concordanț�ă biologică î�ntre lumea ta interioară, a gândurilor ș� i sentimentelor, ș� i lumea ta exterioară, realitatea trecutului-prezent, alcătuită din oameni ș� i obiecte, cu care ai interacț�ionat î�n anumite momente ș� i locuri. Viaț�a ta e î�n continuare neschimbată pentru că nu î�ț�i redirecț�ionezi atenț�ia (gândurile) ș� i energia (sentimentele) către altceva.
Î�n fine, dacă modul î�n care simț�i ș� i gândeș� ti transmite un semnal electromagnetic specific, care influenț�ează fiecare aspect al vieț�ii tale, atunci vei continua să transmiț�i aceeaș� i energie electromagnetică, iar viaț�a ta nu se va schimba niciodată. S-ar putea spune că energia ta este î�n concordanț�ă cu toate lucrurile din realitatea trecutului tău prezent – ș� i că ceea ce faci tu este să î�ț�i recreezi trecutul. Nu este vorba î�nsă doar despre această limitare. Când î�ț�i concentrezi î�ntreaga atenț�ie ș� i energie asupra lumii exterioare ș� i continui să reacț�ionezi î�n acelaș� i mod la aceiaș� i stimuli – ajungând î�ntr-o stare de stres cronic, care determină creierul să fie î�ntr-o permanentă stare de î�ncordare –, se va produce un dezechilibru î�n lumea ta interioară, iar creierul va î�ncepe să funcț�ioneze ineficient. Ca atare, vei deveni din ce î�n ce mai puț�in eficient î�n a crea ceva, orice. Altfel spus, devii victima propriei tale vieț�i, î�n loc să fii creatorul ei.
Când te lași condus de hormonii de stres
Acum, hai să analizăm mai atent modul î�n care ajungem să fim dependenț�i de emoț�iile negative, sau, mai bine spus, de ceea ce noi numim „hormoni de stres”. Î� n momentul î�n care reacț�ionăm la o ameninț�are din lumea exterioară,
124
SUPRANATURAL
indiferent că aceasta este reală sau imaginară, corpul eliberează hormoni de stres, punând î�n miș� care o cantitate enormă de energie, astfel î�ncât să putem face faț�ă ameninț�ării respective. Când se î�ntâmplă acest lucru, organismul î�ș�i pierde starea de echilibru – iată ce î�nseamnă cu adevărat stresul. Aceasta este o reacț�ie naturală ș� i sănătoasă, pentru că, î�n timpuri străvechi, hormoni precum adrenalina ș� i cortizolul, dar ș� i alț�i hormoni asemănători, care formează un cocteil chimic, erau eliberaț�i atunci când ne confruntam cu un pericol exterior. Putea fi vorba despre un animal de pradă, de exemplu, ș� i trebuia să ne hotărâm dacă luptăm, dacă fugim sau ne ascundem din calea lui.
Când ne raportăm doar la supravieț�uire, devenim î�n mod automat materialiș� ti, definindu-ne realitatea prin intermediul simț�urilor: prin ceea ce vedem, auzim, mirosim, pipăim sau gustăm. Totodată, perspectiva noastră se î�ngustează ș� i ne concentrăm î�ntreaga atenț�ie asupra materiei: asupra corpului nostru, care există î�ntr-un anumit timp ș� i spaț�iu. Hormonii de stres ne determină să acordăm î�ntreaga atenț�ie lumii exterioare, pentru că acolo este locul î�n care pândeș� te pericolul. Î�n timpurile primordiale ale omenirii, acest tip de reacț�ie constituia, bineî�nț�eles, un lucru benefic. Era o reacț�ie de adaptare. Ne ajuta să scăpăm cu viaț�ă. Ș� i, după ce ne concentram atenț�ia asupra acelei probleme, iar pericolul dispărea, nivelul hormonilor de stres revenea la normal. Dar, î�n ziua de astăzi, situaț�ia este diferită. Un simplu telefon sau un email, pe care le primim de la ș� eful nostru ori de la un membru al familiei ș� i care ne provoacă o reacț�ie emoț�ională puternică, precum furia, frustrarea, teama, anxietatea, tristeț�ea, vinovăț�ia, suferinț�a sau ruș� inea, sunt de ajuns pentru a ne activa sistemul nervos primitiv, de
Momentul prezent
125
supravieț�uire, care ne determină să reacț�ionăm ca ș� i cum am fi urmăriț�i de un animal de pradă. Aceleaș� i substanț�e chimice rămân active î�n mod automat, deoarece ameninț�area externă nu pare să dispară. Adevărul este că mulț�i dintre noi ne petrecem cea mai mare parte din timp î�n această stare de excitabilitate intensă. Este o stare care a devenit cronică. Ca ș� i cum animalul de pradă nu ar fi acolo, î�n sălbăticie, făcându-ș� i din când î�n când apariț�ia, ameninț�ător, ci ar trăi î�n aceeaș� i peș� teră cu noi – de exemplu, un coleg toxic, care are biroul chiar lângă al nostru.
Un asemenea răspuns cronic la stres nu este o reacț�ie de adaptare; este o reacț�ie maladivă. Atunci când trăim prin raportare la supravieț�uire, iar hormonii de stres, precum adrenalina ș� i cortizolul, continuă să fie activi î�n corpul nostru, ne menț�inem î�ntr-o stare de alertă ridicată, î�n loc să ne recăpătăm echilibrul. La fel ca î�n cazul Annei, despre care am discutat î�n capitolul 1, atunci când dezechilibrul se menț�ine vreme î�ndelungată, creș� te probabilitatea de a ne î�mbolnăvi, deoarece stresul î�ndelungat inhibă exprimarea normală, sănătoasă a genelor. De fapt, organismul ajunge să fie atât de puternic condiț�ionat de acest asalt de substanț�e chimice, î�ncât devine dependent de ele. Î�n realitate, el tânjeș� te după aceste substanț�e. Când trăim î�n planul supravieț�uirii, creierul devine extrem de atent ș� i de activ, ca urmare a faptului că î�ncercăm să anticipăm, să controlăm ș� i să forț�ăm deznodământul, î�n efortul de a ne mări ș� ansele de supravieț�uire. Ș� i, cu cât facem asta mai des, cu atât mai puternică devine dependenț�a faț�ă de hormonii de stres ș� i cu atât mai mult credem că suntem cu adevărat doar niș� te corpuri conectate la identitatea noastră ș� i la mediul î�nconjurător, trăind î�ntr-un timp
126
SUPRANATURAL
liniar. Asta pentru că toată atenț�ia noastră se concentrează î�n această direcț�ie.
Atunci când creierul tău este î�ntr-o stare de excitabilitate, iar tu trăieș� ti î�n planul supravieț�uirii, fiind nevoit să-ț�i muț�i atenț�ia de la slujbă la ș� tiri, la relaț�ia pe care ai avut-o î�n trecut, la prieteni, la email-uri, la Facebook, la Twitter, î�ț�i activezi cu foarte mare rapiditate fiecare dintre reț�elele neurologice aferente fiecăreia dintre aceste entităț�i. (Vezi figura 2.5). Dacă vei continua să faci asta de-a lungul timpului, obiș� nuinț�a de a-ț�i î�ngusta perspectiva ș� i de a-ț�i muta atenț�ia de la o entitate la alta î�ț�i va fragmenta creierul, iar acesta nu va mai funcț�iona î�ntr-o manieră echilibrată. Când se î�ntâmplă acest lucru, ceea ce faci tu este să î�ț�i antrenezi creierul să funcț�ioneze după un tipar dezordonat, incoerent, care î�l va face să acț�ioneze complet ineficient. Diferite reț� ele neuronale se vor pune î�n miș� care î�n mod haotic, precum fulgerele î�n timpul unei furtuni, iar creierul va funcț�iona î�n mod asincronic. Ceea ce se î�ntâmplă cu creierul tău se aseamănă cu efectul sonor produs de un grup de percuț�ioniș� ti care bat la tobe î�n acelaș� i timp, dar fără să se sincronizeze ș� i fără să ț�ină un ritm. Vom discuta î�ntr-unul dintre capitolele următoare despre conceptele de coerenț�ă ș� i incoerenț�ă, dar deocamdată este de ajuns să ș� tii că, dacă creierul tău devine incoerent, la fel vei deveni ș� i tu. Atunci când creierul nu funcț�ionează optim, nici tu nu funcț�ionezi optim. Simț�i o anumită emoț�ie pentru oricare dintre entităț�ile care î�ț�i sunt cunoscute, indiferent că este vorba despre o persoană, despre un obiect sau despre un loc din lumea exterioară î�n legătură cu care ai avut o anumită experienț�ă, fiindcă emoț� iile – care î�nseamnă energie î�n miș� care
Momentul prezent
127
– reprezintă reziduurile chimice ale experienț�ei. Ș� i, dacă î�n cea mai mare parte din timp te laș� i condus de aceș� ti hormoni de stres, care cauzează dependenț�ă, s-ar putea să te foloseș� ti de ș� eful tău, de exemplu, pentru a-ț�i reafirma dependenț�a faț�ă de critică. S-ar putea să te foloseș� ti de colegii tăi pentru a-ț�i reafirma dependenț�a faț�ă de competiț�ie. S-ar putea să te foloseș� ti de prietenii tăi pentru a-ț�i reafirma dependenț�a faț�ă de suferinț�ă. S-ar putea să te foloseș� ti de duș� manii tăi pentru a-ț�i reafirma dependenț�a faț�ă de ură, de părinț�ii tăi, pentru a-ț�i reafirma dependenț�a faț�ă de vină, de Facebook, pentru a-ț�i reafirma dependenț�a faț�ă de sentimentul de nesiguranț�ă, de ș� tiri, pentru a-ț�i reafirma dependenț�a faț�ă de mânie, de fostul partener, pentru a-ț�i reafirma dependenț�a faț�ă de resentimente, ș� i de modul î�n care te raportezi la bani, pentru a-ț�i reafirma dependenț�a faț�ă de lipsuri.
Asta î�nseamnă că emoț�iile tale – sau energia de care dispui – se contopesc, ba chiar se ataș� ează de fiecare persoană, loc sau lucru î�n legătură cu care ai avut o anumită experienț�ă î�n realitatea cunoscută, familiară. Ș� i asta presupune că nu-ț�i va mai rămâne energie pe care să o investeș� ti î�n schimbarea locului de muncă, î�n î�nceperea unei noi relaț�ii, î�n crearea unei noi situaț�ii financiare sau a unei noi vieț�i, sau măcar î�n vindecare, astfel î�ncât să faci schimbări î�n organism. Permite-mi să-ț�i expun acest lucru î�ntr-o manieră diferită. Dacă ceea ce gândeș� ti ș� i ceea ce simț�i determină tipul de frecvenț�ă ș� i de informaț�ie pe care le transmiț�i prin intermediul câmpului tău energetic, acesta din urmă având un efect semnificativ asupra vieț�ii tale, ș� i dacă î�ntreaga ta atenț�ie (ș� i, î�n consecinț�ă, î�ntreaga ta energie) este direcț�ionată către oamenii, obiectele, lucrurile, locurile ș� i momentele din lumea exterioară, atunci nu vei mai dispune de
128
SUPRANATURAL
energie pe care să o direcț�ionezi către lumea ta interioară, cea a gândurilor ș� i sentimentelor. Prin urmare, cu cât este mai puternică emoț�ia de care ai devenit dependent, cu atât î�ț�i vei concentra mai mult atenț�ia asupra persoanei, obiectului, locului sau î�ntâmplării din lumea exterioară care ț�i-au provocat această emoț�ie, risipind cea mai mare parte a energiei tale creatoare ș� i ajungând să simț�i ș� i să gândeș� ti î�n conformitate cu ceea ce î�ț�i este deja cunoscut. E dificil să schimbi modul î�n care gândeș� ti sau simț�i atunci când eș� ti dependent de lumea exterioară. Ș� i s-ar putea să devii dependent de acei oameni ș� i de acele lucruri din viaț�a ta care ț�i-au creat probleme î�ncă de la î�nceput. Î�n acest fel, desconsideri puterea pe care o ai ș� i î�ț�i foloseș� ti î�n mod greș� it energia. Dacă vei privi î�ncă o dată figura 2.5, vei găsi câteva exemple ilustrative pentru felul î�n care creăm legături energetice cu elementele din lumea noastră exterioară.
Priveș� te acum figura 2.6. Î�n partea stângă a diagramei, se pot observa doi atomi, conectaț� i printr-un câmp invizibil de energie. Doi atomi care fac schimb de informaț�ie. Energia este cea care face posibilă legătura dintre ei. Î�n partea dreaptă a diagramei, se pot observa doi oameni care î�mpărtăș� esc o experienț�ă marcată de resentimente ș� i care sunt, totodată, legaț�i printr-un câmp invizibil de energie, care î�i conectează la nivel energetic. Ceea ce se î�ntâmplă î�n realitate este că ei î�mpărtăș� esc aceeaș� i energie ș� i, aș� adar, aceeaș� i informaț�ie. Este nevoie de energie pentru a separa cei doi atomi. Î�n egală măsură, dacă atenț�ia ș� i energia ta sunt legate de aceiaș� i oameni, de aceleaș� i locuri ș� i de aceleaș� i obiecte din lumea materială, exterioară, poț�i î�nț�elege de ce va fi nevoie să investeș� ti efort ș� i energie î�n timpul meditaț�iei, astfel
Momentul prezent
129
î�ncât să poț�i rupe aceste legături. Se conturează î�ntrebarea: Î�n ce măsură este legată energia ta creatoare de lucruri precum vina, ura, resentimentele, lipsurile sau teama? Î�n realitate, ai putea să foloseș� ti toată această energie pentru a-ț�i recrea destinul.
Figura 2.6 Asemenea celor doi atomi, care fac schimb de energie și de informație și între care se creează o legătură chimică, astfel încât aceștia să poată forma o moleculă, atunci când doi oameni împărtășesc aceleași emoții și aceeași energie, aceleași gânduri și aceeași informație, și între aceștia se va crea o legătură. În ambele situații, aceste entități sunt legate printr-un câmp invizibil de energie, care îi menține conectați. Dacă e nevoie de energie pentru a separa cei doi atomi, atunci e nevoie de energie și de conștientizare și pentru a nu mai acorda atenție oamenilor și situațiilor din viață în care am investit până acum atât de multă energie creatoare.
130
SUPRANATURAL
Pentru a face acest lucru, va trebui să priveș� ti dincolo de lucrurile din lumea exterioară, să nu le mai acorzi atenț�ie. De aceea, metoda pe care o folosim noi pentru a ne schimba starea interioară este meditaț�ia. Aceasta ne permite să ne eliberăm pentru suficient de mult timp de conexiunile pe care le avem cu trupul, cu oamenii, cu obiectele ș� i cu locurile, ca să ne putem explora ființ�a lăuntrică. Î�n momentul î�n care priveș� ti dincolo de corpul tău, care e dependent de emoț�ie, ș� i î�ncetezi să acorzi atenț�ie tuturor lucrurilor care î�ț�i sunt cunoscute î�n lumea exterioară, vei putea să î�ț�i recapeț�i energia, pentru că vei rupe legăturile pe care le ai cu realitatea trecutului-prezent (ș� i care a rămas neschimbată). Va trebui să renunț�i la identitatea ta, să ț�i-o pierzi – adică va trebui să nu mai acorzi atenț�ie corpului, durerii ș� i pornirilor tale. Va trebui să renunț�i la identitatea ta, să ț�i-o pierzi (să nu î�ț�i mai defineș� ti identitatea prin intermediul statutului tău de partener, de părinte sau de angajat). Va trebui să nu mai acorzi atenț�ie lucrurilor din jur ș� i să nu î�ț�i mai direcț�ionezi atenț�ia către absolut nimic (să uiț�i cu totul de telefonul mobil, de email-uri sau de ceaș� ca de cafea), va trebui să treci de la faptul de a fi undeva, î�n spaț�iu, la a nu mai fi nicăieri (să mergi dincolo de faptul că, î�n timp ce meditezi, te afli pe un scaun sau de faptul că, mai târziu, va trebui să mergi î�ntr-un anumit loc), să treci de la a exista î�ntr-un timp liniar la a exista dincolo de această formă de timp (să nu mai ai amintiri ș� i să nu-ț�i mai faci proiecț�ii pentru viitor, care te distrag deopotrivă). Nu susț�in că telefonul mobil sau laptopul, sau maș� ina, sau contul bancar sunt lucruri rele î�n sine, dar, atunci când eș� ti prea ataș� at de aceste lucruri, atunci când acestea î�ț�i captivează atenț�ia î�ntr-o asemenea măsură î�ncât nu reuș� eș� ti să te mai gândeș� ti ș� i la altceva (din cauza emoț�iilor
Momentul prezent
131
puternice pe care le asociezi lor), aceste lucruri te dețin, te controlează. Ș� i atunci nu mai poț�i crea ceva nou. Singura modalitate de a face acest lucru este aceea de a î�nvăț�a cum să î�ț�i recapeț�i energia pe care ai risipit-o, astfel î�ncât să mergi dincolo de emoț�iile de supravieț�uire, de care ai devenit dependent ș� i care î�ț�i menț�in î�ntreaga energie conectată la realitatea trecutului-prezent. Î�n momentul î�n care vei î�nceta să mai acorzi atenț�ie acestor elemente exterioare, legăturile energetice ș� i emoț�ionale dintre tine ș� i ele vor fi din ce î�n ce mai slabe, ș� i vei î�ncepe, î�n sfârș� it, să eliberezi suficient de mult din energia de care dispui î�ncât să-ț�i creezi un nou viitor. Asta presupune că va trebui să devii conș� tient de toate contextele î�n care ajungi să î�ț�i concentrezi î�n mod inconș� tient atenț�ia ș� i, la fel ca î�n cazul separării celor doi atomi, va fi nevoie de energie ca să reuș� eș� ti să rupi î�n mod conș� tient aceste legături. Deseori, oamenii care participă la atelierele mele î�mi spun ba că li s-a stricat hard-disk-ul, ba că cineva le-a furat maș� ina, ba că ș� i-au pierdut slujba sau că au rămas fără bani. Când î�mi spun că, de-a lungul vieț�ii lor, au pierdut oameni sau lucruri, ș� tii ce le răspund? „Grozav! Iată cât de multă energie ai acum la dispoziț�ie pentru a-ț�i crea un nou destin!” Apropo, dacă vei face asta cu succes, dacă vei reuș� i să î�ț�i recapeț�i energia, este foarte probabil ca la î�nceput să te simț�i inconfortabil, poate vei simț�i chiar că lucrurile î�ț�i scapă de sub control. Fii pregătit, pentru că anumite planuri ale vieț�ii tale s-ar putea să se prăbuș� ească. Dar nu-ț�i face griji. Este normal să se î�ntâmple asta, fiindcă vei rupe legăturile energetice dintre tine ș� i realitatea ta trecută ș� i constantă. Orice lucru care nu mai este î�n concordanț�ă din punct de vedere vibraț�ional cu tine ș� i cu viitorul tău va pieri. Lasă-l să piară. Nu î�ncerca să î�ț�i reconstruieș� ti vechea
132
SUPRANATURAL
existenț�ă, pentru că vei fi mult prea ocupat cu noul destin, pe care doreș� ti să-l ai. Iată un foarte bun exemplu. Unul dintre prietenii mei, care era pe atunci prorectorul unei universităț�i, a mers la o ș� edinț�ă de consiliu la vreo trei săptămâni după ce î�ncepuse să practice meditaț�ia. El era coloana vertebrală a acelei universităț�i. Studenț�ii ș� i personalul î�l adorau. A intrat î�n sala de ș� edinț�e, s-a aș� ezat ș� i a fost destituit din funcț�ia de prorector. Aș� a că m-a sunat ș� i mi-a spus: – Hei, nu ș� tiu dacă meditaț�iile chiar funcț�ionează. Consiliul tocmai m-a destituit. N-ar trebui să mi se î�ntâmple lucruri extraordinare dacă î�mi fac treaba?
– Ascultă, i-am spus. Nu te agăț� a de aceste emoț� ii de supravieț�uire, pentru că î�n felul ăsta vei trăi î�n trecut. Î�n schimb, continuă să cauț� i momentul prezent ș� i creează totul pornind de la el.
După două săptămâni, s-a î�ndrăgostit de o femeie cu care s-a ș� i căsătorit apoi. I s-a propus, de asemenea, un loc de muncă mai bun decât cel pe care î�l avusese, acela de prorector al unei universităț�i mult mai mari ș� i mai bune, ofertă pe care a acceptat-o cu toată recunoș� tinț�a.
Un an mai târziu, m-a sunat din nou ca să-mi spună că universitatea care-l destituise din funcț�ie î�i cerea acum să revină, î�n calitate de rector. Aș� adar, nu se ș� tie niciodată ce î�ț�i rezervă viitorul de-a lungul acestui proces prin care vechea ta realitate se prăbuș� eș� te ș� i î�ncepe să se ivească una nouă. Singurul lucru pe care ț�i-l pot spune cu certitudine este următorul: necunoscutul nu m-a dezamăgit niciodată.
Momentul prezent
Cum să îți rechemi energia
133
Dacă vrei să te deconectezi de lumea exterioară, va trebui să î�nveț�i cum să-ț�i modifici undele cerebrale. Aș� adar, hai să vorbim puț�in despre frecvenț�a undelor cerebrale. Î�n majoritatea momentelor î�n care eș� ti treaz ș� i conș� tient, emiț�i unde cerebrale de tip beta. Undele de tip beta pot avea frecvenț�ă joasă, frecvenț�ă medie ș� i frecvenț�ă î�naltă. Undele beta cu frecvenț�ă joasă sunt caracteristice unei stări de relaxare, î�n care nu percepi nicio ameninț�are din lumea exterioară, dar î�n care eș� ti î�n continuare conș� tient de existenț�a corpului tău î�n spaț�iu ș� i timp. Ai această stare atunci când citeș� ti, atunci când eș� ti atent la ce î�ț�i spune fiica ta î�n timpul unei conversaț�ii prietenoase sau când asculț�i o prelegere. Undele beta cu frecvenț�ă medie sunt specifice unei stări un pic mai alerte, pe care o poț�i avea, spre exemplu, atunci când faci cunoș� tinț�ă cu un grup de oameni ș� i trebuie să reț�ii numele tuturor. Eș� ti mai atent, dar nu eș� ti extrem de stresat sau complet lipsit de echilibru. Consideră că undele beta medii sunt caracteristice unui stres benefic. Undele beta cu frecvenț�ă î�naltă sunt caracteristice stării î�n care eș� ti controlat de hormonii de stres. Acestea sunt undele cerebrale pe care le emiț�i atunci când simț�i orice gen de emoț�ie de supravieț�uire, inclusiv furia, frica, agitaț�ia, suferinț�a, durerea, teama, nemulț�umirea sau chiar tristeț�ea care conduce la depresie. Frecvenț�a î�naltă a undelor beta poate fi chiar ș� i de trei ori mai mare decât cea joasă ș� i de două ori mai mare decât frecvenț�a medie a undelor beta. Deș� i, î�n majoritatea momentelor î�n care eș� ti treaz, emiț�i unde cerebrale de tip beta, pe parcursul zilei vei ajunge să atingi ș� i unde cerebrale de tip alfa. Emiț�i unde cerebrale alfa atunci când eș� ti relaxat, calm, creativ sau chiar atunci
134
SUPRANATURAL
când acț�ionezi intuitiv – când nu mai cântăreș� ti ș� i nu mai analizezi lucrurile, ci visezi cu ochii deschiș� i sau î�ț�i imaginezi ceva, ca ș� i cum ai fi î�ntr-o stare de transă. Dacă undele beta indică faptul că î�ț�i concentrezi cea mai mare parte a atenț�iei asupra lumii exterioare, undele alfa indică faptul că acorzi mai multă atenț�ie lumii interioare.
Undele cerebrale de tip teta preiau controlul atunci când te afli î�ntr-o stare de veghe, î�n momentele î�n care mintea ta este î�ncă trează, dar eș� ti pe cale să adormi, iar corpul tău se pregăteș� te pentru asta. Această frecvenț�ă este asociată, de asemenea, stărilor de meditaț�ie profundă. Undele cerebrale de tip delta sunt emise de obicei î�n timpul somnului adânc, odihnitor. Î�nsă, î�n ultimii patru ani, eu ș� i echipa mea de cercetare am descoperit că unii dintre cursanț�ii noș� tri au ajuns să emită unde cerebrale delta foarte puternice î�n timp ce meditau. Corpurile lor erau profund adormite, dar nu visau, ci, conform scanărilor cerebrale, creierul lor prelucra energii cu o amplitudine foarte mare. Drept urmare, cursanț�ii au declarat că au trăit niș� te experienț�e mistice profunde, că au experimentat o stare de armonie, simț�indu-se conectaț�i cu toate lucrurile ș� i cu toate ființ�ele din univers. Vezi figura 2.7 pentru a face o comparaț�ie î�ntre diferitele stări ș� i undele cerebrale corespunzătoare acestora. Undele cerebrale de tip gamma caracterizează ceea ce eu numesc o stare hiperconș� tientă. Această energie de î�naltă frecvenț�ă se produce atunci când creierul este stimulat de un eveniment intern (un exemplu banal este atunci când, pe parcursul meditaț�iei, ai ochii î�nchiș� i ș� i pătrunzi î�n lumea ta interioară), ș� i nu de un eveniment din exterior. Vom vorbi mai mult despre undele cerebrale gamma î�n capitolele următoare.
Momentul prezent
135
Fig. 2.7 O comparație între diferitele tipuri de unde cerebrale
Una dintre cele mai mari provocări pe care le î�ntâmpină oamenii atunci când meditează este să treacă de la undele beta cu frecvenț�ă î�naltă (ș� i chiar de la cele cu frecvenț�ă medie) la unde cerebrale de tip alfa ș� i, mai apoi, la unde de tip teta. Totuș� i, este absolut necesar să facă acest lucru pentru că, atunci când î�ș�i reduc frecvenț�a undelor cerebrale,
136
SUPRANATURAL
atingând aceste frecvenț� e mai joase, reuș� esc să nu mai acorde atenț�ie lumii exterioare ș� i lucrurilor care î�i distrag ș� i la care sunt obiș� nuiț�i să se gândească atunci când se află î�ntr-o stare de stres. Ș� i, î�ntrucât nu mai analizează ș� i nu mai fac strategii, î�n î�ncercarea de a se pregăti pentru ce ar putea fi mai rău î�n viitor, pe baza amintirilor caracterizate de teamă din trecut, au acum posibilitatea de a deveni prezenț�i, de a exista doar î�n momentul prezent.
N-ar fi grozav dacă î�n timpul meditaț�iei te-ai deconecta de orice legătură pe care o ai cu elementele din mediul exterior, dacă ai merge dincolo de corpul, de temerile ș� i de programul tău zilnic ș� i ai uita de trecutul familiar ș� i de viitorul previzibil? Dacă vei face acest lucru aș� a cum trebuie, vei putea să ajungi chiar să pierzi noț�iunea timpului. Dacă î�ț�i depăș� eș� ti, pe parcursul meditaț�iei, gândirea automată, emoț�iile ș� i obiceiurile, se va î�ntâmpla următorul lucru: vei trece dincolo de corpul tău, de mediul î�nconjurător, de timp. Vei face ca legăturile energetice pe care le ai cu realitatea trecutului-prezent să devină mai slabe ș� i vei trăi î�n momentul prezent. Ș� i numai dacă trăieș� ti î�n momentul prezent vei putea să î�ț�i rechemi energia.
Acest lucru presupune să depui un oarecare efort (deș� i î�ț�i va fi din ce î�n ce mai uș� or pe măsură ce vei exersa), pentru că, î�n majoritatea timpului, trăieș� ti sub influenț�a hormonilor de stres. Hai să vedem aș� adar ce se î�ntâmplă atunci când, î�n timpul meditaț�iei, nu reuș� im să ne conectăm la momentul prezent, ca să ș� tii cum să acț�ionezi atunci când ț�i se va î�ntâmpla ș� i ț�ie asta. Este foarte important să te deprinzi cu această abilitate pentru că, dacă nu î�ț�i poț�i depăș� i stresul, problemele ș� i durerea, nu vei putea să î�ț�i creezi un viitor nou, î�n care aceste lucruri să nu mai existe.
Momentul prezent
137
Să presupunem, deci, că eș� ti aș� ezat î�n poziț�ia de meditaț�ie, iar gândurile tale rătăcesc. Obiș� nuieș� ti să gândeș� ti î�n felul acesta pentru că faci acest lucru de ani de zile, concentrându-ț�i atenț�ia asupra aceloraș� i oameni ș� i obiecte, din aceleaș� i locuri ș� i momente. Ș� i ai ajuns să simț�i zi de zi, î�n mod automat, aceleaș� i sentimente cu care te-ai obiș� nuit, doar ca să-ț�i reafirmi aceeaș� i personalitate, care este conectată la aceeaș� i realitate personală – condiț�ionându-ț�i î�n mod repetat corpul să existe î�n trecut. Singura diferenț�ă este că, acum, î�ncercând să meditezi, ochii tăi sunt î�nchiș� i.
Î�n timp ce stai aș� ezat ș� i cu ochii î�nchiș� i, nu î�ț�i poț�i vedea ș� eful î�n mod concret, faț�ă î�n faț�ă. Dar corpul tău vrea să simtă mânie, pentru că, de fiecare dată când î�ț�i î�ntâlneș� ti ș� eful de-a lungul unei zile de lucru – de 50 de ori pe zi, cinci zile pe săptămână –, obiș� nuieș� ti să simț�i amărăciune sau agresiune. Î�n egală măsură, atunci când primeș� ti email-uri de la el (ceea ce se î�ntâmplă de cel puț�in 10 ori pe zi), reacț�ionezi î�n acelaș� i fel faț�ă de el, î�n mod inconș� tient, aș� a că trupul tău s-a obiș� nuit să aibă nevoie de prezenț� a lui pentru a-ș� i reafirma dependenț�a faț�ă de mânie. Corpul tău vrea să simtă emoț�iile de care a devenit atât de dependent ș� i, asemenea unui narcoman care tânjeș� te după droguri, va tânji după substanț�ele chimice cu care s-a obiș� nuit. Î�ș�i doreș� te să simtă acea mânie familiară faț�ă de ș� eful tău, pentru că a refuzat să te promoveze, sau vrea să simtă cum î�ț�i critici aspru colegul, care vrea mereu să-l acoperi. Apoi, î�ncepi să te gândeș� ti ș� i la alț�i colegi care te enervează ș� i la noi motive pentru care să fii supărat pe ș� eful tău. Stai jos, î�ncercând să meditezi, dar corpul tău face tot ce-i stă î�n putinț�ă ca să te oprească. Asta pentru că vrea să-ș� i primească doza de substanț�e chimice generate de emoț�iile familiare, pe care le simț�i î�n mod normal pe parcursul unei zile.
138
SUPRANATURAL
Î�n clipa î�n care observi ce se î�ntâmplă – adică atunci când î�ț�i concentrezi î�ntreaga atenț�ie asupra unei anumite emoț�ii –, devii conș� tient că î�ț�i direcț�ionezi energia î�nspre trecut (pentru că emoț�iile sunt niș� te î�nregistrări ale trecutului), aș� a că te opreș� ti ș� i revii la momentul prezent, î�ncetezi să î�ț�i mai concentrezi atenț�ia ș� i energia asupra trecutului. Dar apoi, peste puț�in timp, î�ncepi să simț�i din nou nemulț�umirea, furia ș� i resentimentele, î�nsă eș� ti conș� tient că faci acest lucru. Î�ț�i aminteș� ti că trupul tău caută să simtă aceste emoț�ii, pentru a-ș� i reafirma dependenț�a faț�ă de substanț�ele chimice aferente lor, ș� i î�ț�i aminteș� ti că aceste emoț�ii î�ț�i vor face creierul să emită unde cerebrale de tip beta cu frecvenț�ă î�naltă – ș� i atunci te opreș� ti. De fiecare dată când te opreș� ti din asta, î�ț�i controlezi corpul ș� i revii la momentul prezent, î�i transmiț�i corpului că nu el este mintea – că mintea eș� ti tu. Cu toate acestea, î�ncepi apoi să te gândeș� ti la oamenii cu care trebuie să te î�ntâlneș� ti, la locurile î�n care trebuie să ajungi ș� i la lucrurile pe care trebuie să le faci î�n ziua respectivă. Te î�ntrebi dacă ș� eful ț�i-o fi răspuns la email ș� i î�ți� aminteș� ti că n-ai mai sunat-o î�napoi pe sora ta. Î�ți� aminteș� ti că astăzi e ziua î�n care se ridică gunoiul, aș� a că trebuie să scoț�i tomberonul din curte. Ș� i, deodată, devii conș� tient că, atâta vreme cât anticipezi toate aceste scenarii viitoare, î�ți� concentrezi atenț�ia ș� i energia asupra aceleiaș� i realităț�i cunoscute. Aș� a că te opreș� ti, revii la momentul prezent ș� i î�ncetezi să î�ți� mai direcț�ionezi energia către viitorul cunoscut, previzibil, iar î�n acest fel, laș� i necunoscutul să se manifeste î�n viaț�a ta.
Vezi figura 2.8. Aceasta ilustrează faptul că, î�n momentul î�n care regăseș� ti bucuria pe care o oferă generosul moment prezent, energia ta (reprezentată prin săgeț�i) nu se mai pierde, fiind direcț�ionată î�nspre trecut ș� i viitor, aș� a
Momentul prezent
139
cum se î�ntâmpla î�n figura 2.3. Acum, nu î�ț�i mai concentrezi energia asupra trecutului familiar ș� i asupra viitorului previzibil. Nu î�ți� mai activezi ș� i nu î�ți� mai conectezi aceleaș� i circuite, î�n aceeaș� i manieră, ș� i nu î�ți� mai programezi ș� i nu î�ți� mai exprimi î�n acelaș� i mod aceleaș� i gene, trăind aceleaș� i emoț�ii.
Figura 2.8 Atunci când nu mai acorzi atenție realității trecutului-prezent și realității viitorului previzibil, îți rechemi energia și îți construiești propriul câmp electromagnetic. În acest fel, vei avea energia necesară pentru a te vindeca sau pentru a avea un nou tip de experiență în viață.
Dacă vei continua să faci acest lucru, vei reuș� i să î�ț�i recapeț�i din ce î�n ce mai mult energia, pentru că vei rupe legăturile energetice care te ț�in conectat cu realitatea trecutului-prezent. Poț�i face asta pentru că nu î�ți� mai concentrezi atenț�ia ș� i energia asupra lumii exterioare, ci o direcț�ionezi, î�n
140
SUPRANATURAL
schimb, spre lumea ta interioară, construind, î�n acest mod, un câmp electromagnetic î�n jurul corpului tău. Vei avea acum la dispoziț�ie energia necesară pentru a crea ceva nou.
Nu e surprinzător că, î�n cele din urmă, gândurile tale vor î�ncepe din nou să rătăcească. Pe măsură ce continui să meditezi, corpul tău devine din ce î�n ce mai agitat ș� i mai nerăbdător, pentru că vrea să facă ceva. La urma urmei, cu fiecare zi care a trecut, l-ai programat să se pună î�n miș� care ș� i să respecte o rutină. Vrea să renunț�e la meditaț�ie, să deschidă ochii ș� i să vadă pe cineva. Vrea să audă ceva la televizor sau să vorbească cu cineva la telefon. Ar prefera să guste micul dejun decât să stea acolo, fără să facă nimic. Ar vrea să simtă mirosul de cafea prăjită, aș� a cum face î�n fiecare dimineaț�ă. Ș� i, î�nainte ca această zi să î�nceapă efectiv, i-ar plăcea la nebunie să simtă senzaț�ia pe care o lasă un duș� fierbinte.
Corpul tău vrea să experimenteze realitatea materială prin intermediul simț�urilor, astfel î�ncât să fie î�n concordanț�ă cu o anumită emoț�ie, dar scopul tău este să creezi o realitate care se bazează pe lumea de dincolo de simț�uri, o realitate creată de mintea pe care o constitui tu, nu de mintea reprezentată de corpul tău. Aș� adar, pe măsură ce î�ncepi să devii conș� tient de aceste mecanisme, î�ncepi să î�ț�i readuci corpul î�n momentul prezent. Corpul tău î�ncearcă să revină la trecutul familiar, pentru că vrea să funcț�ioneze î�ntr-un viitor previzibil, dar tu continui să-l stăpâneș� ti ș� i să-l opreș� ti. De fiecare dată când reuș� eș� ti să-ț�i î�nfrângi aceste obiceiuri automate, devii mai puternic decât mecanismele tale de funcț�ionare. De fiecare dată când î�ț�i readuci corpul î�n momentul prezent, aș� a cum ai dresa un câine să stea culcat, î�ț�i condiț� ionezi trupul să se adapteze unei
Momentul prezent
141
minț�i noi. De fiecare dată când devii conș� tient de mecanismele tale automate ș� i de efortul pe care î�l depui pentru a trăi î�n momentul prezent, afirmi că voinț�a ta este mai puternică decât acele mecanisme. Ș� i, dacă vei continua să-ț�i redirecț�ionezi atenț�ia (ș� i, prin urmare, ș� i energia) către momentul prezent ș� i să remarci momentele î�n care trăieș� ti î�n prezent ș� i momentele î�n care nu faci asta, mai devreme sau mai târziu, corpul tău se va abandona voinț�ei tale. Acest proces, prin care tu revii î�n mod continuu la momentul prezent, de fiecare dată când devii conș� tient că te-ai deconectat de el, este procesul prin care î�ncepi să rupi legăturile energetice dintre tine ș� i realitatea familiară, cunoscută. Iar atunci când revii cu adevărat î�n momentul prezent, ceea ce faci, de fapt, este să mergi dincolo de identitatea pe care ț�i-o atribuie lumea materială ș� i să-ț�i desfăș� ori existenț�a î�n cadrul câmpului cuantic (un concept pe care î�l voi explica î�n detaliu î�n capitolul următor).
Cea mai grea parte a unui război este ultima bătălie. Asta î�nseamnă că, atunci când corpul tău, care ia locul minț�ii, se î�nfurie ș� i te face să crezi că nu mai poț�i continua ș� i caută să te facă să te opreș� ti ș� i să te î�ntorci la lumea simț�urilor, tu vei continua să acț� ionezi ș� i să-l opreș� ti. Î� n felul acesta, pătrunzi cu adevărat î�n „zona necunoscutului” ș� i, mai devreme sau mai târziu, vei î�ncepe să î�nfrângi dependenț�a emoț�ională a corpului tău. Atunci când treci dincolo de sentimentele de vină, suferinț�ă, teamă, frustrare, dincolo de resentimente ș� i de faptul că simț�i că nu eș� ti î�n stare de nimic, î�ț�i eliberezi corpul din lanț�urile pe care le reprezintă aceste obiș� nuinț�e ș� i emoț�ii care te ț�in ancorat î�n trecut, ș� i astfel î�ț�i eliberezi energia, care va reveni, î�n acel moment, spre tine. Când ajungi să î�ț�i eliberezi corpul de toată această energie emoț�ională acumulată î�n timp, acesta î�ncetează
142
SUPRANATURAL
să mai ia locul minț�ii. Vei descoperi că dincolo de temeri există curaj, dincolo de lipsuri există plenitudine ș� i dincolo de î�ndoială există cunoaș� tere. Când păș� eș� ti î�n „zona necunoscutului” ș� i renunț�i la mânie sau la ură, descoperi dragostea ș� i compasiunea. E aceeaș� i energie; doar că a fost î�nmagazinată î�n corp, iar acum e la dispoziț�ia ta, ajutându-te să-ț�i proiectezi un nou destin. Aș� adar, atunci când î�nveț�i să mergi dincolo de tine – sau dincolo de modul î�n care te defineș� te memoria sau î�ț�i defineș� te viaț� a –, vei rupe legăturile pe care le ai cu fiecare obiect, persoană, loc ș� i moment care te-au menț�inut conectat până atunci la realitatea trecutului-prezent. Ș� i când, î�n cele din urmă, î�ț�i î�nfrângi mânia sau sentimentul de nemulț�umire ș� i î�ț�i eliberezi energia, care fusese până atunci blocată î�n trecut, î�ț�i vei rechema energia. Eliberând toată această energie creatoare pe care ai blocat-o până acum î�n emoț�ii de supravieț�uire, î�năuntrul tău ș� i î�n preajma ta, vei construi propriul câmp energetic. Î�n cadrul atelierelor noastre avansate, am măsurat efectiv rezultatele procesului de rechemare a energiei. Avem experț�i care utilizează un aparat de foarte mare precizie, care se numeș� te aparat de vizualizare a descărcării de gaz (GDV*), care are un senzor special creat (numit antenă Sputnik) ș� i care a fost dezvoltat de dr. Konstantin Korotkov. Acesta măsoară câmpul electromagnetic ce se formează î�n spaț�iul î�n care se desfăș� oară atelierul ș� i detectează modul î�n care se modifică energia pe parcursul acestuia. Uneori, î�n timpul unora dintre atelierele noastre, am observat că, la finalul primei zile, energia din î�ncăpere se diminuează. Acest lucru se î�ntâmplă pentru că, î�n momentul î�n care î�n-
* Abreviere de la gas discharge visualization (n.red.)
Momentul prezent
143
cepem meditaț�iile, iar cursanț�ii trebuie să se controleze ș� i să rupă legăturile energetice pe care le au cu toate persoanele ș� i cu toate obiectele din realitatea lor cunoscută, ei î�ș�i recheamă energia. Î�ș�i extrag energia dintr-un câmp energetic mai mare, cel din î�ncăpere, iar acesta se poate diminua pe măsură ce participanț�ii î�ncep să-ș� i construiască propriul câmp energetic î�n jurul propriului corp – dobândind î�n acel moment energia necesară pentru a-ș� i construi un nou destin. Desigur, după ce, î�n prima zi, toț�i cursanț�ii reuș� esc să meargă dincolo de ei, fiecare dintre ei ajunge, î�n cele din urmă, să î�ș�i construiască propriul câmp de lumină ș� i, pe măsură ce energia lor continuă să crească î�n fiecare zi, ei contribuie la acumularea energiei din î�ncăpere. Ca urmare, la finalul atelierului, vedem cum creș� te volumul de energie din acel spaț�iu. Dacă vrei să vezi cum poate să arate acest lucru, priveș� te graficele 1A ș� i 1B din secț�iunea de imagini color.
O modalitate prin care poț�i să-ț�i măreș� ti ș� ansele de a practica cu succes meditaț�ia este aceea de a-ț�i aloca suficient de mult timp pentru a face acest lucru, ca să nu î�ț�i pierzi concentrarea din cauza faptului că î�ncerci să grăbeș� ti experienț�a propriu-zisă. De exemplu, eu aloc două ore meditaț�iei. Nu am nevoie tot timpul de două ore pentru a medita, dar mă cunosc destul de bine î�ncât să ș� tiu că, dacă mi-aș� aloca doar o oră, aș� ajunge să cred că nu am destul timp la dispoziț�ie pentru asta. Aș� a, dacă am două ore la dispoziț�ie, mă pot relaxa, ș� tiind că am destul timp să mă conectez la momentul prezent. Î�n unele zile, mă conectez destul de repede la bucuria oferită de momentul prezent, pe când î�n altele trebuie să mă străduiesc o oră î�ntreagă ca să-mi aduc corpul ș� i creierul î�napoi, î�n prezent.
144
SUPRANATURAL
Sunt o persoană foarte ocupată. Câteodată, atunci când revin acasă pentru trei zile, î�ntre ateliere sau evenimente, mă trezesc dimineaț�a ș� i î�ncep instantaneu să mă gândesc la cele trei î�ntâlniri pe care le voi avea cu diferiț�i membri ai echipei ș� i care sunt programate î�n acea zi, repetând mental chestiunile pe care trebuie să le discut cu ei. Apoi, mă gândesc la email-urile pe care trebuie să le scriu î�nainte să mă duc la acele î�ntâlniri. După care mă gândesc la avionul pe care trebuie să-l prind î�n după-amiaza respectivă. Apoi, î�mi creez un memento mental legat telefoanele pe care trebuie să le dau din maș� ină, î�n drum spre aeroport. Ai prins ideea.
Făcând acest lucru ș� i gândindu-mă la aceeaș� i oameni cu care trebuie să mă î�ntâlnesc, la aceleaș� i locuri î�n care trebuie să ajung ș� i la aceleaș� i lucruri pe care trebuie să le fac, ș� i ș� tiind că toate acestea fac parte din realitatea mea familiară, î�mi dau seama că î�mi condiț�ionez creierul ș� i corpul să acț�ioneze ca ș� i cum viitorul s-ar fi petrecut deja. Devin conș� tient de faptul că atenț�ia mea este direcț�ionată către viitorul cunoscut, mă opresc din a anticipa acest viitor cunoscut ș� i revin la momentul prezent. Făcând asta, î�ncep să-mi dezactivez ș� i să-mi deconectez circuitele neuronale aferente trecutului. Apoi, s-ar putea ca emoț�iile să preia controlul asupra mea ș� i să devin neliniș� tit ș� i frustrat, gândindu-mă la un lucru care s-a petrecut ieri. Ș� i, î�ntrucât emoț�iile sunt o î�nregistrare a trecutului, iar lucrul asupra căruia î�mi concentrez atenț�ia este, totodată, ș� i lucrul către care î�mi direcț�ionez energia, devin conș� tient de faptul că î�mi direcț�ionez energia î�nspre trecut. După care, hormonii de stres s-ar putea să-mi stimuleze puternic creierul, iar corpul va î�ncepe să funcț�ioneze î�n concordanț�ă cu undele de tip beta de frecvenț�ă î�naltă pe care le emite creierul, aș� a că va trebui să-l readuc î�n momentul prezent. Ș� i făcând
Momentul prezent
145
asta, nu î�mi mai activez ș� i conectez aceleaș� i circuite neuronale ș� i î�ncetez să î�mi mai direcț�ionez energia î�nspre trecut.
Iar dacă sunt conș� tient de faptul că am aceleaș� i gânduri, care sunt conectate cu aceleaș� i sentimente familiare, atunci când î�ncetez să mai am astfel de trăiri obiș� nuite, corpul meu nu mai este condiț�ionat să trăiască î�n trecut ș� i nu î�mi mai activez aceleaș� i gene, î�n acelaș� i mod. Iar dacă emoț�iile reprezintă produsul finit al experienț�elor din mediul î�nconjurător ș� i dacă mediul î�nconjurător este cel care activează gena, atunci, î�ncetând să mai simt aceleaș� i emoț�ii, nu î�mi mai selectez ș� i nu î�mi mai programez genele î�n aceeaș� i manieră. Făcând acest lucru, nu numai că sănătatea nu-mi va mai fi afectată, dar nici nu î�i voi mai permite corpului meu să se raporteze la acelaș� i viitor, care se bazează pe trăirile din trecut. Aș� adar, inhibându-mi sentimentele familiare, modific modul î�n care î�mi este programat corpul din punct de vedere genetic. Ș� i, î�ntrucât hormonii de stres, atâta vreme cât sunt activi o perioadă lungă de timp, inhibă exprimarea genelor sănătoase ș� i generează boala, de fiecare dată când reuș� esc să mă opresc ș� i să mă deconectez de emoț�iile generatoare de stres, î�ncetez să î�mi mai condiț�ionez corpul să fie dependent de ele. Dacă fac aș� a cum trebuie aceste lucruri – dacă merg dincolo de gândurile ș� i de emoț�iile familiare, corespunzătoare trecutului ș� i viitorului cunoscut – atunci, acel viitor previzibil (precum ș� i trecutul familiar pe baza căruia obiș� nuiam să afirm existenț�a acestui viitor) nu va mai exista din punct de vedere energetic, neurologic, biologic, chimic, hormonal ș� i genetic. Dacă î�ncetez să mai activez ș� i să mai conectez aceleaș� i vechi circuite neuronale (pentru că nu mai rememorez amintirile legate de anumiț�i oameni, de
146
SUPRANATURAL
anumite lucruri, de anumite momente ș� i locuri) ș� i continui să revin la momentul prezent, î�mi rechem energia. Priveș� te figura 2.9 ș� i vei vedea că trecutul familiar ș� i viitorul previzibil î�ncetează să existe.
Figura 2.9 Atunci când simți bucuria oferită de generosul moment prezent, trecutul tău familiar și viitorul tău previzibil încetează să mai existe, iar tu ești pregătit să creezi noi posibilități în viață.
Acum, mă bucur de generosul moment prezent ș� i am energia necesară pentru a crea. Mi-am construit propriul câmp energetic de jur î�mprejurul corpului meu. De fiecare dată când m-am străduit – câteodată, ore î�ntregi – să trec dincolo de mine, să găsesc aș� a-numitul prezent etern ș� i să mă raportez cu adevărat la acesta, am ajuns mereu la aceeaș� i concluzie: A meritat.
Capitolul 3
CUM SĂ TE CONECTEZI LA NOILE POSIBILITĂȚI DIN SFERA CUANTICĂ Nu este uș� or să reuș� eș� ti să treci dincolo de corpul tău, de mediul î�nconjurător ș� i de timp, dar merită, pentru că, î�n momentul î�n care te deconectezi de realitatea tridimensională, pătrunzi î�ntr-o cu totul altă realitate, numită realitate cuantică, ce constituie lumea posibilităț� ilor infinite. Este destul de dificil să descriu această realitate, fiindcă este diferită de toate lucrurile pe care le cunoaș� tem ș� i care fac parte din universul fizic, material. Modul î�n care obiș� nuim să credem că funcț�ionează lumea, ș� i care se bazează pe regulile fizicii newtoniene, nu este valabil, pur ș� i simplu. Câmpul cuantic (sau unificat) este un câmp invizibil de energie ș� i informaț�ie – s-ar mai putea numi ș� i câmp al inteligenț� ei sau al conș� tiinț� ei – care există dincolo de spaț� iu ș� i timp. El nu are nicio componentă fizică sau materială. E ceva ce nu poate fi perceput prin intermediul simț�urilor.
148
SUPRANATURAL
Acest câmp unificat de energie ș� i informaț�ie este cel care guvernează legile naturii. Oamenii de ș� tiinț�ă î�ncearcă să cuantifice acest proces, astfel î�ncât să-l putem î�nț�elege mai bine, ș� i descoperă mereu din ce î�n ce mai multe despre el.
Î�n baza experienț�ei ș� i a cunoș� tinț�elor mele, consider că există o inteligenț�ă care se autoorganizează ș� i care este reprezentată de o energie ce guvernează ordinea tuturor universurilor ș� i galaxiilor. Unii oameni ar spune că această idee nu are prea mult de-a face cu ș� tiinț� a. Le răspund mereu adresându-le aceeaș� i î�ntrebare: Ce urmează după o explozie, ordine sau dezordine? Răspunsul lor este că dezordinea este ceea ce urmează î�ntotdeauna. Apoi î�i î�ntreb: Ș� i dacă e aș� a, de ce după Big Bang, cea mai mare explozie care a avut loc vreodată, s-a creat atât de multă ordine? Trebuie ca o formă de inteligenț�ă să fi organizat atunci energia ș� i materia, dându-i o formă ș� i unificând toate forț�ele naturii, astfel î�ncât să creeze o asemenea capodoperă. Acea inteligenț� ă, acea energie, este reprezentată de câmpul cuantic sau câmpul unificat. Pentru a-ț�i face o idee despre cum arată acest câmp cuantic, imaginează-ț�i că ai scoate din ecuaț�ie toț�i oamenii ș� i toate ființ�ele de pe Pământ, toate animalele ș� i plantele ș� i toate obiectele fizice – atât cele naturale, cât ș� i cele create de om – toate continentele, toate oceanele, ș� i chiar planeta î�n sine. Imaginează-ț�i apoi că ai scoate din ecuaț�ie toate planetele, toț�i sateliț�ii ș� i chiar toate corpurile cereș� ti, inclusiv Soarele. Apoi, imaginează-ț�i că scoț�i din ecuaț�ie toate sistemele solare din galaxia noastră ș� i toate galaxiile din univers. Imaginează-ț�i că nu ar mai exista aer, că nu ar mai exista nici măcar vreo lumină pe care s-o poț�i vedea. Nu ar exista decât î�ntunericul, vidul, câmpul
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 149
punctului zero*. E important să ț�ii minte acest lucru pentru că, atunci când vei ajunge la stadiul de ființ�ă conș� tientă, care trăieș� te î�n momentul prezent, ș� i vei pătrunde î�n acest câmp unificat, vei pătrunde, de fapt, î�ntr-un spaț�iu negru ș� i infinit, î�n care nu există nimic material.
Acum, imaginează-ț�i nu doar că nu există nimic material acolo, ci ș� i că, pătrunzând î�n această lume î�n stare imaterială, fără a avea un corp fizic, eș� ti lipsit atât de simț�ul vizual cât ș� i de capacitatea de a auzi, de a simț�i, de a mirosi sau de a gusta. Eș� ti lipsit complet de simț�uri. Î�n sfera cuantică nu poț�i exista decât sub formă de conș� tiinț�ă. Sau, mai bine spus, singura cale prin care poț�i experimenta această sferă este conș� tientizarea, nu simț�urile. Ș� i, î�ntrucât conș� tiinț�a ta î�nseamnă conș� tientizare, iar conș� tientizarea î�nseamnă atenț�ie ș� i receptivitate, î�n momentul î�n care te afli dincolo de lumea simț�urilor, atunci când acorzi atenț�ie energiei câmpului cuantic, conș� tiinț�a ta se conectează la frecvenț�e mai î�nalte ș� i la niveluri mai complexe de informaț�ie.
Ș� i, oricât de ciudat ar suna, câmpul cuantic nu este vid. Este un câmp infinit, care emite frecvenț�ă ș� i energie. Ș� i orice frecvenț�ă este purtătoare de informaț�ii. Aș� adar, gândeș� te-te la câmpul cuantic ca la un câmp plin de cantităț�i infinite de energie, care vibrează dincolo de lumea fizică a materiei ș� i dincolo de simț�urile noastre: unde invizibile de energie, disponibile pentru uzul nostru, pentru a crea. Ce anume putem crea cu toată această energie, având la dispoziț�ie tot acest ocean de posibilităț�i infinite? Asta depinde de noi pentru că, pe scurt, câmpul cuantic este starea î�n care există
* Câmpul punctului zero sau vidul cuantic este un concept specific te-
oriei câmpului cuantic, ce face referire la acea energie care continuă să se manifeste în cadrul unui sistem după ce toate celelalte forme de energie au fost eliminate. (n.red.)
150
SUPRANATURAL
toate posibilitățile. Ș� i, după cum tocmai am afirmat, atunci când ne aflăm î�n universul cuantic, existăm doar sub formă de conștiință sau de conștientizare: este vorba despre o formă de conș� tientizare care este atentă sau observă un câmp de posibilităț�i infinite ș� i care evoluează î�n cadrul unei conș� tiinț�e ș� i al unui câmp energetic ș� i mai mare. Când pătrunzi î�n acest spaț�iu nesfârș� it al conș� tientizării, nu mai există corpuri, oameni, obiecte, spaț� iu sau timp. Există, î�n schimb, un număr infinit de posibilităț�i necunoscute, disponibile sub formă de energie. Deci, dacă te surprinzi gândindu-te iarăș� i la lucrurile cunoscute din viaț�a ta, î�nseamnă că ai revenit î�n realitatea tridimensională a spaț�iului ș� i timpului. Dar, dacă poț�i rămâne î�n bezna necunoscutului suficient de mult timp, acest lucru te va pregăti pentru a crea necunoscutul î�n viaț�ă. Î�n capitolul precedent, când ț�i-am arătat cum să revii la momentul prezent, m-am referit la faptul că trebuie să î�ncetezi să te mai gândeș� ti la viitorul previzibil sau să î�ț�i reaminteș� ti trecutul familiar ș� i să te manifeș� ti, pur ș� i simplu, sub formă de conș� tiinț�ă, î�n acest vast spaț�iu etern – să nu mai acorzi deloc atenț�ie niciunei persoane ș� i niciunui obiect material din realitatea tridimensională, cum ar fi corpul tău, oamenii din viaț�a ta, bunurile pe care le deț� ii, locurile î�n care mergi ș� i chiar timpul î�n sine. Dacă faci asta cum trebuie, vei deveni conș� tiinț�ă pură. Iată cum ajungi acolo. Hai acum să ne î�ntoarcem puț�in ș� i să vedem cum au descoperit oamenii de ș� tiinț�ă universul cuantic, lucru care s-a petrecut atunci când au î�nceput să studieze universul subatomic. Aceș� tia au descoperit că atomii, „cărămizile de construcț� ie” a tot ce există î�n universul material, sunt alcătuiț� i dintr-un nucleu, î�nconjurat de un mare câmp
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 151
electromagnetic, care conț�ine unul sau mai mulț�i electroni. Acest câmp electromagnetic este atât de mare prin comparaț�ie cu minusculii electroni, î�ncât un atom pare să fie alcătuit î�n proporț�ie de 99,999999999999% din spaț�iu gol. Numai că, după cum tocmai ai citit, acest spaț�iu nu este chiar gol; este alcătuit dintr-o gamă variată de frecvenț�e energetice, care formează un câmp de informaț�ii invizibil ș� i interconectat. Deci tot ce există î�n universul nostru cunoscut, deș� i pare a fi solid, este, de fapt, 99,999999999999% energie sau informaț�ie.1 De fapt, cea mai mare parte a universului nostru este alcătuită din spaț�iu „gol”; materia reprezintă o componentă infinitezimal de mică î�n raport cu spaț�iul imens al nimicului material. Cercetătorii au descoperit î�n scurtă vreme că electronii care se miș� că î�n acest vast câmp electromagnetic se comportă î�ntr-o manieră complet imprevizibilă – nu par a fi supuș� i aceloraș� i legi care guvernează materia î�n macro-universul nostru. Î�ntr-o secundă sunt aici ș� i, î�n clipa următoare, dispar – fiind imposibil de prezis unde ș� i când vor apărea din nou. Asta pentru că, după cum au descoperit, î�n cele din urmă, cercetătorii, electronii există simultan, î�ntr-un număr infinit de posibilităț�i sau probabilităț�i. Abia atunci când un observator î�ș�i concentrează atenț�ia asupra lor ș� i caută acel „ceva” material, câmpul invizibil de energie ș� i informaț�ie intră î�n colaps, transformându-se î�n particula pe care noi o cunoaș� tem sub numele de electron. Acest fenomen se numeș� te colapsul funcției de undă sau eveniment cuantic. Î�nsă, î�n clipa î�n care observatorul î�ș�i î�ntoarce privirea, nu mai supraveghează electronul ș� i nu se mai gândeș� te la materia subatomică, aceasta se transformă î�napoi î�n energie. Cu alte cuvinte, această particulă a materiei fizice (electronul) nu poate exista până când nu o observăm – până când
152
SUPRANATURAL
nu-i acordăm atenț�ie. Î�n momentul î�n care nu î�i mai acordăm atenț�ie, se transformă î�napoi î�n energie (ș� i anume î�ntr-o frecvenț�ă energetică pe care savanț�ii o numesc undă) ș� i î�n posibilitate. Î�n felul acesta, mintea ș� i materia relaț�ionează î�n sfera cuantică. (Apropo, la fel cum noi, conș� tiinț�e subiective, dăm formă electronului atunci când î�l observăm, există ș� i o conș� tiinț�ă obiectivă universală care ne conferă tuturor, dar ș� i realităț�ii noastre tridimensionale ordine ș� i formă.) Aș� adar, î�n ce te priveș� te, asta î�nseamnă că: Dacă î�ț�i priveș� ti viaț�a de la acelaș� i nivel mental î�n fiecare zi, anticipându-ț�i viitorul pe baza trecutului, atunci vei face ca un număr infinit de câmpuri energetice să intre î�n colaps ș� i să se transforme î�n aceleaș� i tipare informaț�ionale care î�ț�i alcătuiesc viaț�a. De exemplu, dacă te trezeș� ti ș� i î�n mintea ta apare gândul: Unde mi-a dispărut durerea? durerea ta cunoscută va î�ncepe să apară, pentru că te aș� teptai la ea.
Imaginează-ț�i ce s-ar putea î�ntâmpla dacă, î�n schimb, ai reuș� i să nu mai acorzi atenț�ie lumii materiale ș� i mediului î�nconjurător. După cum ai î�nvăț�at î�n capitolul precedent, î�n momentele î�n care nu mai acorzi atenț�ie corpului tău, devii acorporal ș� i nu mai ai acces la simț�uri (sau nu mai ai nevoie de ele). Când nu mai acorzi atenț�ie oamenilor din viaț�a ta, renunț�i la identitatea ta materială ș� i, î�n acest mod, nu vei mai avea o identitate de părinte, de partener, de frate, de prieten sau chiar de membru al unui domeniu de activitate profesională, al unui grup religios, al unui partid politic sau al unei naț�iuni. Nu vei mai avea rasă, sex, orientare sexuală sau vârstă. Când nu mai acorzi atenț�ie obiectelor ș� i locurilor din mediul fizic, te vei afla î�n „nimic” ș� i nu vei mai fi nicăieri. Î�n fine, dacă nu mai acorzi atenț�ie timpului
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 153
liniar (care are un trecut ș� i un viitor), vei fi atemporal: te vei afla î�n momentul prezent, î�n care toate posibilităț�ile din câmpul cuantic sunt valabile. Fiindcă nu te mai identifici cu lumea materială ș� i nu mai eș� ti conectat la ea, nu mai î�ncerci să influenț�ezi materia prin intermediul materiei – te afli dincolo de materie ș� i dincolo de felul î�n care te identifici pe tine î�nsuț�i ca trup, î�n spaț�iu ș� i timp. Î�n mod foarte concret, te găseș� ti î�n imensa beznă a câmpului unificat, unde nu există nimic material. Iată efectul direct al efortului continuu de a trăi î�n momentul prezent, despre care am vorbit î�n capitolul precedent.
Î�n momentul î�n care se petrece acest lucru, î�ț�i manifeș� ti atenț�ia ș� i energia î�ntr-un câmp necunoscut, de dincolo de materie, î�n care toate posibilităț�ile sunt valabile – î�ntr-un câmp care nu este alcătuit decât din frecvenț�e invizibile, care sunt purtătoare de informaț�ie sau de conș� tiinț�ă. Ș� i, asemenea savanț�ilor care, imediat ce nu au mai acordat atenț�ie electronului, au descoperit că el se transformă din nou î�n energie ș� i probabilitate, la fel ș� i tu, dacă nu ai mai acorda atenț�ie vieț�ii tale ș� i ai trece dincolo de amintirile pe care le ai, viaț�a ta ar trebui să se transforme î�n probabilitate. La urma urmei, dacă te concentrezi asupra cunoscutului, asta primeș� ti. Dacă te concentrezi asupra necunoscutului, creezi o posibilitate. Cu cât poț�i petrece mai mult sub formă de conș� tiinț�ă î�n cadrul acestui câmp al posibilităț�ilor infinite – deci fiind conș� tient că exiș� ti î�n mod conș� tient î�n acest spaț�iu negru, nesfârș� it – fără să î�ț�i concentrezi atenț�ia asupra corpului, a lucrurilor, oamenilor, locurilor sau momentelor, cu cât vei investi mai multă energie î�n necunoscut, cu atât vei reuș� i să creezi noi experienț�e sau noi posibilităț�i î�n viaț�a ta. Aceasta este regula.
154
SUPRANATURAL
Schimbări cerebrale
Atunci când pătrunzi î�n câmpul cuantic, nu o poț�i face cu corpul, î�n stare materială. Trebuie să pătrunzi î�n stare imaterială, acorporală – exclusiv sub formă de conș� tientizare sau de conș� tiinț�ă, ca gând sau posibilitate, lăsând î�n urmă tot ce ț�ine de lumea materială ș� i trăind doar î�n momentul prezent. După cum am spus î�n capitolul precedent, acest proces presupune să î�ț�i î�nfrângi (cel puț�in momentan) dependenț�a chimică faț�ă de emoț�iile care î�ț�i conduc gândurile ș� i să î�ncetezi să mai ai aceleaș� i trăiri, astfel î�ncât să reuș� eș� ti să nu mai acorzi atenț�ie lumii tridimensionale, a materiei (a particulei), ș� i să î�ț�i concentrezi atenț�ia asupra energiei ș� i posibilităț�ii (undei). Ț� inând cont de asta, probabil că nu vei fi surprins să afli că o asemenea experienț�ă provoacă schimbări semnificative î�n creier.
Î�n primul rând, pentru că te percepi pe tine î�nsuț�i ca fiind dincolo de lumea materială, ceea ce î�nseamnă că nu există niciun pericol din exterior pe care să î�l poț�i anticipa, acea parte a creierului care e responsabilă cu gândirea – neocortexul, locul î�n care se află mintea ta conș� tientă – î�ș�i î�ncetineș� te activitatea, reacț�ionează mai puț�in la stimuli ș� i funcț� ionează î�ntr-o manieră mult mai cuprinzătoare, holistică. Mai devreme am discutat despre faptul că a trăi prin intermediul hormonilor de stres determină activarea foarte haotică, incoerentă, a undelor cerebrale (ceea ce î�nseamnă că trupul nostru nu poate funcț�iona eficient), din cauză că î�ncercăm să controlăm ș� i să prezicem toate aspectele vieț�ii. Devenim excesiv de concentraț�i, iar atenț�ia noastră trece de la o persoană la alta sau de la un obiect la un loc sau un timp anume, activând î�n acest fel diferite
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 155
reț�ele neurologice aferente fiecăreia dintre aceste entităț�i cunoscute.
De î�ndată ce pătrundem î�n momentul prezent ș� i devenim conș� tienț�i de acest câmp infinit de informaț�ii, î�n care nu există nimic din punct de vedere fizic – de î�ndată ce devenim conș� tienț�i de acest vid etern – ș� i de î�ndată ce nu mai analizăm ș� i nu ne mai gândim la materie, la oameni, la lucruri, la spaț�iu ș� i la timp, nu ne mai activăm diversele segmente ale reț�elelor neuronale din creier. Î�ndepărtându-ne conș� tiinț�a de la perspectiva limitată, î�n care ne concentrăm asupra materiei din mediul extern (obiecte, oameni, locuri, timp ș� i corpul nostru), ș� i direcț�ionând-o către perspectiva amplă, î�n care devenim conș� tienț�i de vastitatea acestei bezne infinite, direcț�ionându-ne atenț�ia asupra nimicului, asupra spaț�iului, asupra energiei ș� i asupra informaț�iei, creierul nostru va î�ncepe să se schimbe. Sectoarele lui diferite, care erau cândva divizate, î�ncep acum să se unifice ș� i să se î�ndrepte către o stare coerentă, integrală, a creierului. Diferitele comunităț�i neuronale se extind ș� i formează comunităț�i mai ample. Se sincronizează, se organizează ș� i se integrează. Iar ceea ce se sincronizează în creier începe să creeze legături neuronale. Î�n momentul î�n care creierul devine coerent, tu devii coerent. Când el este ordonat, tu eș� ti ordonat, când funcț�ionează cum trebuie, tu funcț�ionezi cum trebuie. Pe scurt, când creierul funcț�ionează î�n mod holistic, vei î�ncepe ș� i tu să te simț�i mai î�ntreg. Altfel spus, odată ce te conectezi, sub formă de conș� tiinț�ă, la câmpul unificat (sau odată ce devii mai atent la asta, acordându-i atenț�ie), vei fi mai î�ntreg ș� i mai unificat din punct de vedere biologic î�ntrucât, prin definiț�ie, câmpul unificat este o energie unificată.
156
SUPRANATURAL
Figura 3.1 Atunci când nu mai acordăm atenție lumii materiale și începem să ne concentrăm asupra sferei necunoscutului, rămânând în momentul prezent, creierul funcționează într-o manieră coerentă. Atunci când creierul este coerent, funcționează într-o manieră holistică, ceea ce te va face și pe tine să te simți mai complet. Atunci când creierul este stimulat de hormonii de stres, iar noi ne limităm concentrarea și ne mutăm atenția de la oameni la obiecte, la locuri și la momente din lumea exterioară cunoscută, creierul funcționează incoerent. Lipsit astfel de echilibrul creierului, vei fi mai fragmentat, incapabil să te concentrezi și vei trăi în dualitate și separare.
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 157
Pentru a î�nț�elege mai bine diferenț�a dintre coerenț�ă ș� i incoerenț�ă, priveș� te graficul 2 din secț�iunea de imagini color, precum ș� i figura 3.1. După cum poț�i vedea, când undele cerebrale sunt coerente, sunt sincronizate î�ntre ele; atât valorile lor maxime (punctele î�nalte), cât ș� i valorile lor minime (punctele joase) sunt î�n concordanț�ă. Fiindcă undele cerebrale coerente sunt mai ordonate, ele sunt ș� i mult mai puternice – s-ar putea spune că vorbesc aceeaș� i limbă, urmează acelaș� i ritm, dansează pe aceeaș� i măsură ș� i î�mpart aceeaș� i frecvenț�ă; prin urmare, comunică mai uș� or. Se află, literalmente, pe aceeaș� i lungime de undă. Pe de altă parte, atunci când undele cerebrale sunt incoerente, mesajele electrochimice sau semnalele pe care le trimit diferitelor părț�i ale creierului ș� i corpului sunt amestecate ș� i haotice; ca atare, corpul nu poate funcț�iona echilibrat, optim.
A doua schimbare prin care trece creierul atunci când pătrundem î�n sfera cuantică este aceea că undele cerebrale ajung să atingă o frecvenț�ă mai joasă: este vorba despre trecerea de la undele beta la undele coerente de tip alfa ș� i teta. Acest lucru este important pentru că, emiț�ând unde cerebrale de frecvenț�ă mai joasă, centrul conș� tiinț�ei noastre nu va mai fi î�n neocortex, ci î�n mezencefal (creierul limbic), iar acolo se va conecta cu sistemul nervos autonom – sistemul de operare subconș� tient al corpului (Vezi figura 3.2). Această parte a sistemului nervos este responsabilă pentru digestie, pentru secretarea hormonilor, pentru reglarea temperaturii corporale, pentru controlul zahărului din sânge, pentru menț�inerea ritmului cardiac, pentru producerea anticorpilor care combat infecț�iile, pentru refacerea celulelor distruse ș� i pentru o mulț�ime de alte funcț�ii ale organismului, asupra cărora majoritatea savanț�ilor cred că nu deț�inem niciun control conș� tient. Practic, sistemul
158
SUPRANATURAL
nervos autonom ne ț�ine î�n viaț�ă. Funcț�ia lui principală este aceea de a crea ordine ș� i de a menț�ine echilibrul creierului ș� i al organismului. Cu cât ne putem menț�ine mai mult î�n momentul prezent, renunț�ând la corp, la identitate, la timp, la spaț�iu ș� i la materie, cu atât creierul nostru va deveni mai integrat ș� i mai coerent. Acesta este momentul î�n care intervine sistemul nervos autonom ș� i î�ncepe să ne vindece corpul, deoarece conș� tiinț�a noastră se î�mbină cu conș� tiinț�a lui.
Figura 3.2 Atunci când undele tale cerebrale ating frecvențe mai joase, iar tu devii mai puțin conștient de corpul tău, de mediu și de timp, conștiința trece dinspre neocortex către creierul limbic – sediul sistemului nervos autonom (după cum e reprezentat prin săgețile de culoare închisă care se deplasează spre centrul creierului). În același timp, când aceste două sisteme se intersectează, intervine sistemul nervos autonom – a cărui sarcină este să creeze echilibru – și creează coerență în neocortex, adică în acea parte a creierului care este responsabilă cu gândirea (după cum e reprezentat prin săgețile de culoare deschisă care se deplasează spre marginea creierului).
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 159
Cu alte cuvinte, când trăieș� ti î�n momentul prezent, nu î�ț�i mai pui singur piedici. Î�n momentul î�n care devii conș� tiinț�ă sau conș� tientizare pură, ș� i modifici frecvenț�a undelor cerebrale din beta î�n alfa sau chiar î�n teta, intervine sistemul nervos autonom*, care ș� tie să-ț�i vindece corpul mult mai bine decât ș� tie mintea conș� tientă, ș� i, î�n cele din urmă, are ocazia să readucă echilibrul. Acest lucru creează coerenț�ă cerebrală. Dacă te uiț�i pe graficele 3A-3C din secț�iunea color, vei vedea trei scanări cerebrale. Graficul 3A este o scanare obiș� nuită a creierului unei persoane î�n timp ce emite unde cerebrale de tip beta. Graficul 3B este rezultatul î�nregistrării activităț�ii cerebrale a unui cursant care î�ș�i concentra atenț�ia asupra unei perspective mai ample, iar graficul ilustrează undele cerebrale alfa sincronizate coerent. Graficul 3C ilustrează o stare mai profundă, reprezentată prin unde cerebrale de tip teta sincronizate coerent. Dacă, î�n momentele î�n care te afli î�n această stare, nu mai reafirmi ceea ce î�ț�i este cunoscut – adică, propria viaț�ă de zi cu zi – ș� i, î�n schimb, continui să î�ț�i investeș� ti energia î�n necunoscut (ca ș� i cum ț�i-ai investi banii î�ntr-un cont bancar), atunci vei putea să creezi posibilităț�i noi, necunoscute, î�n viaț�a ta. Aș� a cum un electron material devine din nou energie imaterială î�n câmpul cuantic din momentul î�n care oamenii de ș� tiinț�ă î�ncetează să-l mai observe, la fel ț�i se î�ntâmplă ș� i ț�ie atunci când nu î�ț�i mai observi durerea, rutina existenț�ei ș� i problemele: acestea se transformă la loc î�n energie, î�ntr-un număr infinit de posibilităț�i, î�n potenț�ial pur. Î�n clipa î�n care eș� ti cu adevărat prezent î�n locul plin de posibilităț�i, de dincolo de acest timp ș� i spaț�iu
* Se mai numește și sistem nervos vegetativ sau sistem nervos visceral. (n.red.)
160
SUPRANATURAL
– î�n locul din care provin toate lucrurile materiale – abia atunci poț�i î�ncepe schimbarea reală.
Î�n 2016, î�n timpul unui atelier de lucru de patru zile, î�n Tacoma, Washington, am realizat un studiu care arată cum funcț�ionează acest lucru. Am măsurat, cu ajutorul electroencefalogramelor, undele cerebrale ale celor 117 persoane care au participat la atelier.2 Am efectuat măsurători EEG î�nainte ș� i după atelier. Am căutat să vedem dacă putem detecta schimbări la două măsurători diferite ale funcț�iei cerebrale. Prima măsurătoare viza timpul necesar unui subiect pentru a intra î�n starea meditativă, definită ca abilitatea de a emite unde cerebrale de tip alfa timp de cel puț�in 15 secunde. Am descoperit că participanț�ii au reuș� it să intre î�n starea meditativă cu 18% mai repede după cele patru zile de atelier.
Prin intermediul celei de a doua măsurători am observat care este raportul dintre undele cerebrale delta (asociate trecerii la nivelurile mai profunde ale minț�ii subconș� tiente) ș� i undele beta cu frecvenț�ă î�naltă (asociate de obicei unui nivel ridicat de stres). Persoanele anxioase î�nregistrează, de regulă, un număr ridicat de unde beta cu frecvenț�ă î�naltă ș� i un număr mai scăzut de unde cerebrale delta. Am căutat să vedem dacă meditaț�ia – mai precis, pătrunderea cu succes î�n sfera cuantică ș� i capacitatea de a transforma, devenind acorporal, apersonal, amaterial, aspaț�ial ș� i atemporal – ar putea î�mbunătăț�i aceste valori, ș� i chiar aș� a s-a î�ntâmplat. Participanț�ii au emis, î�n medie, cu 124% mai puț�ine unde cerebrale de tip beta cu frecvenț�ă î�naltă (ceea ce indică faptul că resimț�eau mai puț�in stres) ș� i cu 62% mai multe unde cerebrale de tip delta, iar asta î�n doar patru zile. Vezi figura 3.3 pentru a observa aceste rezultate.
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 161
Vei remarca faptul că schimbările de frecvenț�ă ale undelor cerebrale pe care le-am î�nregistrat sunt mai mari de 100%, indicând faptul că aceș� ti participanț� i au reuș� it să facă î�mbunătăț�iri semnificative ș� i ieș� ite din comun, destul de repede. Iată un lucru de-a dreptul supranatural!
Figura 3.3 Această diagramă ilustrează modificările activității undelor cerebrale, așa cum au fost înregistrate în timpul atelierului nostru ținut în Tacoma, WA, în ianuarie 2016.
Cum să-ți modifici energia: combinarea unei intenții clare cu emoții superioare Atunci când ajungi să trăieș� ti î�n generosul moment prezent, î�n câmpul cuantic, unde toate posibilităț�ile sunt viabile, cum faci să transformi unul sau mai multe dintre scenariile posibile, dintre acele posibilităț�i imateriale, î�ntr-o realitate din lumea tridimensională a materiei? E nevoie de două lucruri pentru asta: de o intenț�ie clară ș� i de o emoț�ie superioară. Intenț�ia clară este î�ntocmai ce spune ș� i numele ei: trebuie să î�ț�i fie foarte clar ce anume vrei să creezi, devenind cât mai specific posibil ș� i descriind acest lucru î�n detaliu. Să presupunem că vrei să pleci î�ntr-o vacanț�ă
162
SUPRANATURAL
minunată. Unde vrei să mergi? Cum vrei să ajungi acolo? Cu cine vrei să mergi sau cu cine vrei să te î�ntâlneș� ti acolo? Ce fel de cazare î�ț�i doreș� ti? Ce vrei să faci sau să vizitezi după ce ajungi? Ce vrei să mănânci? Ce vrei să bei? Ce fel de haine î�ț�i vei pune î�n valiză? Ce suveniruri vei cumpăra la î�ntoarcere? Ai prins ideea. Detaliază – fă-o cât mai reală cu putinț�ă pentru că va urma să î�i atribui o literă, ca simbol al posibilităț�ii de î�ntrunire a tuturor acestor condiț�ii. După cum ai citit î�n capitolul precedent, gândurile care î�ț�i determină intenț�ia constituie o sarcină electrică pe care o eliberezi î�n cadrul câmpului unificat. Acum, trebuie să combini această intenț�ie cu o emoț�ie superioară, cum ar fi dragostea, recunoș� tinț�a, inspiraț�ia, bucuria, î�ncântarea, fascinaț�ia sau uimirea, ca să dau doar câteva exemple. Î�n momentul î�n care î�ț�i vei manifesta intenț�ia, va trebui să explorezi sentimentul pe care anticipezi că î�l vei avea atunci când intenț�ia se va materializa, după care să trăieș� ti acel sentiment înainte de a avea experienț�a propriu-zisă. Emoț�ia superioară (care este purtătoarea unei energii mai î�nalte) reprezintă sarcina magnetică pe care o eliberezi î�n cadrul câmpului cuantic. După cum ai citit deja, atunci când combini sarcina electrică (intenț�ia) cu sarcina magnetică (emoț�ia superioară), creezi o „semnătură” electromagnetică ce este echivalentă felului tău de a fi.
O altă modalitate de a descrie aceste emoț�ii superioare este să le numim emoț�ii simțite din toată inima*. De obicei, când simț�im emoț�ii precum cele pe care tocmai le-am amintit, remarcăm că inima î�ncepe să bată cu putere. Asta se î�ntâmplă pentru că energia noastră se deplasează î�n zona inimii ș� i, ca urmare, trăim aceste emoț�ii superioare minunate,
* Heartfelt, în original. (n.red.)
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 163
printre care: intenț�ia de a oferi, de a preț�ui, de a î�ngriji, de a avea î�ncredere, de a crea, de a relaț�iona, de a simț�i siguranț�ă, de a ajuta ș� i de a fi recunoscător. Spre deosebire de emoț�iile generate de stres (despre care am discutat î�n capitolul precedent), care micș� orează câmpul energetic ș� i informaț�ional din jurul corpului, aceste emoț�ii simțite din toată inima contribuie la amplificarea câmpului energetic al corpului. De fapt, energia care se creează atunci când inima se deschide face ca aceasta să funcț�ioneze mai ordonat ș� i mai coerent, asemenea creierului, generând astfel un câmp magnetic măsurabil.3 Acț�iunea este cea care ne conectează la câmpul unificat. Prin î�mbinarea unei intenț�ii (sarcina electrică) cu acea energie (sarcina magnetică), generăm un nou câmp electromagnetic. De vreme ce energia î�nseamnă frecvenț�ă ș� i toate frecvenț�ele sunt purtătoare de informaț�ii, această energie generată de emoț�iile superioare este cea care poartă gândul sau intenț�ia ta.
Nu uita: Posibilităț�ile din câmpul cuantic există doar sub forma frecvenț�elor electromagnetice (frecvenț�e informaț�ionale) ș� i nu le poț�i percepe î�ncă prin intermediul simț�urilor, ca materie. Este firesc ca acest nou semnal electromagnetic pe care î�l emiț�i să atragă acele frecvenț�e electromagnetice din cadrul câmpului cuantic ce sunt î�n concordanț�ă cu el din punct de vedere vibraț�ional. Altfel spus, atunci când apare o concordanț�ă vibraț�ională î�ntre energia ta ș� i orice fel de posibilitate existentă deja î�n câmpul unificat, o să î�ncepi să atragi o nouă experienț�ă î�n viaț�a ta. Posibilitatea va veni singură la tine pe măsură ce tu vei deveni motorul care î�ți� pune î�n miș� care viitorul. Aș� adar, î�n acest fel, nu va trebui să depui efort pentru a atrage lucrurile care ai vrea să ț�i se î�ntâmple ș� i nu va trebui să mergi nicăieri ca să le obț�ii (adică nu va trebui să schimbi materia prin intermediul materiei).
164
SUPRANATURAL
Figura 3.4 Când trăiești în momentul prezent, în câmpul cuantic există infinite posibilități, sub formă de frecvențe electromagnetice. Îmbinând o intenție clară cu emoții superioare, eliberezi în cadrul câmpului cuantic o „semnătură” electromagnetică complet nouă. Atunci când există o concordanță vibrațională între energia ta și energia acelui potențial electromagnetic, vei atrage din ce în ce mai mult o anumită experiență către tine, pe măsură ce vei fi conștient, un timp mai îndelungat, de energia aferentă acelei experiențe. Fiecare literă reprezintă un potențial diferit: R reprezintă o nouă relație. J reprezintă un job nou. P reprezintă o problemă în curs de rezolvare. M reprezintă o experiență mistică. G reprezintă o minte genială. S reprezintă sănătatea. A reprezintă abundența. O reprezintă o oportunitate nouă.
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 165
Trebuie să devii conș� tiinț�ă pură (să devii acorporal, apersonal, amaterial, aspaț�ial ș� i atemporal) ș� i să î�ț�i modifici energia – semnalul electromagnetic pe care î�l emiț�i – ș� i astfel vei atrage către tine acea experienț�ă viitoare (ș� i vei transforma energia î�n materie). Te vei conecta literalmente la energia unui viitor nou ș� i, făcând asta, observatorul (câmpul unificat) va observa cum î�ț�i observi propriul destin ș� i î�ț�i va susț�ine creaț�ia. Vezi figura 3.4.
Î�nainte să trecem mai departe, vreau să revin puț�in ș� i să subliniez cât de importante sunt emoț� iile superioare pentru funcț�ionarea acestei ecuaț�ii. La urma urmei, atunci când hotărăș� ti să observi un viitor din câmpul cuantic care ai vrea să aibă loc, dacă faci asta din postura unei victime sau a unui suferind, ori dacă te simț�i limitat sau nefericit, energia ta nu va fi î�n concordanț�ă cu ceea ce intenț�ionezi să creezi ș� i nu vei putea să invoci acel viitor î�n viaț�a ta. Acesta constituie trecutul. S-ar putea să ai o intenț�ie clară ș� i, î�n consecinț�ă, mintea ta să se afle î�n viitor pentru că î�ț�i poț�i imagina ce î�ț�i doreș� ti, dar, dacă trăieș� ti oricare dintre aceste emoț�ii familiare limitate, corpul tău va crede î�n continuare că retrăieș� te aceleaș� i experienț� e limitate ale trecutului. După cum ai citit î�n capitolul precedent, emoț�ia constituie energie î�n miș� care, iar emoț�iile superioare au o frecvenț�ă mai î�naltă decât emoț�iile de supravieț�uire. Deci, dacă vrei să creezi schimbarea, trebuie s-o faci de la un nivel energetic superior sentimentelor de vină, durere, frică, mânie, ruș� ine ș� i inferioritate. De fapt, orice energie pe care o simț�i ș� i care are un nivel vibraț�ional mai scăzut nu poate fi purtătoarea gândului sau intenț� iei tale legate de viitor. Va purta cel mult un nivel de conș� tiinț�ă echivalent acestor
166
SUPRANATURAL
emoț�ii limitate. Prin urmare, dacă intenț�ionezi să pui î�n practică ceva nelimitat, ai face bine să te simț�i nelimitat. Dacă vrei să obț�ii libertate, ai face bine să te simț�i liber. Ș� i dacă vrei cu adevărat să te vindeci, ai face bine să î�ț�i ridici energia la nivelul plenitudinii. Dacă emoț�ia pe care o trăieș� ti este una superioară, atunci energia pe care o emiț�i va fi mai mare ș� i vei avea mai multă influenț�ă asupra lumii fizice, a materiei. Ș� i, cu cât energia ta va fi mai mare, cu atât va fi mai scurt intervalul de timp necesar pentru ca ceea ce î�ț�i doreș� ti să se î�ntâmple î�n viaț�a ta.
Î�n timpul acestui proces, te relaxezi ș� i î�i permiț�i unei minț�i superioare – conș� tiinț�ei câmpului unificat – să organizeze un eveniment dorit de tine. Î�n esenț�ă, î�ț�i î�nlături singur piedicile din cale. Atunci când eș� ti surprins de o experienț�ă necunoscută, care pare să se fi ivit de nicăieri, se î�ntâmplă pentru că tu ai creat-o aspaț�ial. Un lucru a apărut din senin pentru că tu l-ai creat amaterial. Ș� i se poate î�ntâmpla pe loc dacă î�l creezi î�n sfera aflată dincolo de timpul liniar – adică î�n sfera cuantică, unde nu există timp. Un cercetător francez, dr. René Peoc’h, a demonstrat puterea intenț�iei î�n cazul unor pui de găină ce tocmai ieș� iseră din ou.4 De obicei, când ies din ou, puii î�ș�i urmează mama, se ataș� ează de ea, merg după ea. Dar, dacă mama nu e acolo când ies puii, ei se vor ataș� a de primul obiect aflat î�n miș� care pe care î�l î�ntâlnesc. De exemplu, dacă primul lucru pe care î�l vede un pui de găină este un om, puiul î�l va urma.
Pentru studiul său, Peoc’h a construit un model special de generator de evenimente aleatorii: un robot computerizat care se î�ntorcea din când î�n când la 180 de grade, î�n mod complet aleatoriu, î�n timp ce se deplasa î�ntr-o arenă, virând jumătate din timp la dreapta ș� i jumătate din timp la stânga.
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 167
Figura 3.5 O ilustrare a rezultatelor obținute de René Peoc’h în cadrul experimentelor efectuate cu ajutorul puilor de găină. Caseta marcată cu A ilustrează mișcarea generatorului aleatoriu de evenimente atunci când cușca este goală. Caseta marcată cu B ilustrează mișcarea generatorului aleatoriu de evenimente atunci când puii sunt plasați în cușca din dreapta arenei. Dacă intențiile puilor de găină pot face ca robotul, adică generatorul aleatoriu de evenimente, să vină către ei în cea mai mare parte a timpului, imaginează-ți numai câte poți face tu ca să atragi viitorul pe care ți-l dorești.
168
SUPRANATURAL
Pentru control, a î�nregistrat mai î�ntâi tiparul de miș� care al robotului î�n timp ce se deplasa î�n arenă, fără să aducă momentan ș� i puii de găină. A descoperit că, î�n timp, robotul parcurgea î�n mod egal cam toată suprafaț�a arenei. Apoi, Peoc’h i-a adus î�n arenă pe puii proaspăt ieș� iț�i din ou. După cum era de aș� teptat, aceș� tia s-au ataș� at de robot ca de propria mamă ș� i î�l urmau peste tot î�n arenă. După ce puii s-au ataș� at de robot, i-a scos din arenă ș� i i-a mutat î�ntr-o cuș� că, î�ntr-o parte a arenei, de unde puteau urmări robotul, dar nu se puteau î�ndrepta spre el.
A urmat ceva uimitor: intenț�ia puilor de găină de a fi aproape de î�nchipuita lor mamă (î�n cazul de faț�ă, de robot) a influenț�at efectiv miș� cările aleatorii ale robotului. Acesta nu s-a mai deplasat pe î�ntreaga suprafaț� ă a arenei, ci a rămas î�n jumătatea de arenă din apropierea puilor. (Vezi figura 3.5.) Dacă intenț�iile puilor de găină pot influenț�a miș� cările unui robot computerizat, imaginează-ț�i numai câte poț�i face tu ca să atragi viitorul spre tine. Î�n cadrul câmpului unificat devii, de fapt, conș� tient de ceea ce există deja ș� i î�i dai viaț�ă prin intermediul atenț�iei ș� i intenț�iei tale. Î�n cadrul câmpului cuantic, poț�i fi un geniu. Poț�i fi un om prosper. Poț�i fi sănătos. Poț�i fi bogat. Poț�i trăi experienț�e mistice. Poț�i să-ț�i atragi o nouă slujbă. Poț�i să-ț�i rezolvi o problemă cu care te confrunț�i î�n viaț�ă. Nu uita: toate aceste posibilităț� i există ca potenț�ial electromagnetic î�n cadrul câmpului cuantic: nu le poț�i experimenta prin intermediul simț�urilor pentru că ele nu există î�n spaț�iu ș� i timp. Există doar sub forma frecvenț�elor sau energiilor purtătoare de informaț�ie, care trebuie activate ș� i observate î�n acest spaț�iu ș� i timp. Iar pentru a face
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 169
asta aș� a cum trebuie, va trebui să te conectezi la acea informaț�ie ș� i energie prin intermediul energiei ș� i intenț�iei tale.
Iată un alt mod de a privi lucrurile: dacă te conectezi la energia ș� i la conș� tiinț�a fiecărui corp, persoană, lucru, loc sau moment din acest vast câmp unificat de potenț�ial, atunci observarea unui potenț�ial din sfera cuantică este asemenea procesului prin care eș� ti conș� tient de faptul că, î�n lumea materială, ai mâini: ș� tii deja că î�ț�i poț�i folosi mâinile; ele există deja. Faptul că te conectezi la energia viitorului tău ș� i că observi î�n mod intenț�ionat acest potenț�ial din sfera cuantică determină ulterior colapsul câmpurilor infinite de energie ș� i transformarea lor î�n particule, ceea ce î�nseamnă că determini un eveniment cuantic, iar acest lucru devine o experienț�ă care se poate manifesta apoi î�n lumea fizică, tridimensională.
Apoi, atunci când te ridici î�n picioare, după ce ai î�ncheiat meditaț�ia, deș� i te î�ntorci î�n lumea tridimensională a materiei, nu ai altceva de făcut decât să te simț�i ca ș� i cum intenț�ia ta s-ar fi materializat deja sau ca ș� i cum rugăciunea ta ar fi fost deja ascultată, fiindcă ai experimentat deja emoț�ia superioară aferentă acestui posibil viitor, ai anticipat-o anterior experienț�ei. Te simț�i intim conectat la noul tău viitor, ș� tiind că acesta se va produce î�n tr-un mod pe care nu î�l poț�i prevedea (fiindcă, dacă î�l poț�i anticipa, atunci viitorul constituie o cunoscută). De fapt, după meditaț�ie, te ridici î�n picioare ș� i eș� ti un nou tu: unul care există mai degrabă ca energie decât ca materie. Dar trebuie să rămâi conș� tient, pentru că, î�n momentul î�n care uiț�i de această stare ș� i î�ncepi să î�ț�i faci griji î�n legătură cu modul ș� i cu momentul î�n care se va î�ntâmpla un anumit lucru, vei reveni la vechiul tău sine: acela care
170
SUPRANATURAL
î�ncearcă să prezică viitorul pe baza trecutului. Ș� i atunci vei î�ncepe să ai aceleaș� i vechi trăiri familiare (care poartă aceeaș� i energie scăzută) care î�ț�i influenț�ează vechile gânduri cunoscute, alegând astfel să rămâi captiv î�n lumea cunoscută. S-ar putea spune că te vei deconecta de energia viitorului tău î�n momentul î�n care vei simț�i energia familiară a emoț�iilor din trecut. Î�n schimb, dacă o să reuș� eș� ti să te conectezi cu succes ș� i î�n mod constant la potenț�ialul pe care l-ai ales din câmpul cuantic, familiarizându-te cu el, vei putea să te conectezi la el nu doar î�n timpul meditaț�iei, ci chiar ș� i atunci când stai la coadă la bancă. Vei putea să te conectezi la el atunci când aș� tepț�i î�n trafic. Când te bărbiereș� ti, când găteș� ti sau când te plimbi. O poț�i face din nou ș� i din nou, cu ochii deschiș� i, la fel de bine cum faci acest lucru cu ochii î�nchiș� i, î�n timpul meditaț�iei. Nu uita î�nsă, de fiecare dată când te conectezi la energia viitorului tău î�n timpul momentului prezent, î�l atragi spre tine.
Iar dacă faci asta destul de des, ș� i î�n mod corect, vei cunoaș� te o schimbare din punct de vedere biologic, pentru că vei trece din realitatea trecutului-prezent î�n realitatea viitorului-prezent. Adică î�ț�i vei transforma creierul dintr-o î�nregistrare a trecutului î�ntr-o hartă a viitorului. Î�n acelaș� i timp, pentru că ceea ce faci î�n momentul prezent este să î�ț�i î�nveț�i corpul cum să resimtă viitorul din punct de vedere emoț�ional, î�ț�i vei recondiț�iona corpul, pregătindu-l pentru această nouă emoț�ie superioară. Vei putea să î�ț�i activezi noi gene, î�n noi moduri, ș� i î�ț�i vei face corpul să acț�ioneze de parcă viitorul pe care l-ai ales prin intermediul intenț�iei clare s-ar fi produs deja. Asta î�nseamnă că vei î�ncepe, din punct de vedere biologic, să î�ț�i trăieș� ti viitorul.
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 171
Jace pătrunde în sfera cuantică
Când fiul meu cel mare, Jace, a terminat facultatea, s-a angajat î�ntr-o companie importantă din Santa Barbara, care producea camere sofisticate pentru armată. La finalul contractului, s-a mutat la San Diego, pentru o slujbă î�n cadrul unei companii nou î�nființ�ate. După o vreme î�nsă, a fost dezamăgit de conducere ș� i a decis să părăsească firma ș� i să călătorească. Obiș� nuieș� te să facă surf pe valuri î�nalte, aș� a că ș� i-a făcut un plan elaborat de a călători prin Indonezia, Australia ș� i Noua Zeelandă, timp de ș� apte luni. Ș� i-a făcut bagajul, ș� i-a luat plăcile de surf ș� i ș� i-a luat tălpăș� iț�a, distrându-se de minune. După ș� ase luni, m-a sunat din Noua Zeelandă ș� i mi-a spus: – Tată, ascultă, trebuie să î�ncep să mă gândesc ce urmează să fac când o să revin î�n lumea reală. Vreau să-mi iau o slujbă nouă, una mai bună decât cele de dinainte, dar vreau s-o fac î�n mod diferit. Am î�nvăț�at o grămadă de lucruri î�n acest timp de când sunt plecat. – OK, i-am răspuns. Trebuie să existe un potenț�ial î�n câmpul cuantic la care să te poț�i conecta ș� i care are legătură cu un nou job pentru tine. Ia o foaie de hârtie, scrie pe ea litera „J” ș� i desenează două linii ș� erpuitoare î�n jurul ei, care să reprezinte câmpul electromagnetic. (Ai răbdare, pentru că ș� i tu vei face acelaș� i lucru î�n meditaț�ia de la sfârș� itul acestui capitol.) După ce a făcut asta, i-am spus:
– „J”-ul este un simbol care reprezintă o posibilitate: intenț�ia ta clară î�n legătură cu jobul pe care ț�i-l doreș� ti. Dar trebuie să î�ț�i fie foarte limpede ce fel de job vrei, aș� a că hai să enumerăm care sunt aspectele care contează pentru
172
SUPRANATURAL
tine vizavi de slujba asta. Vreau să te gândeș� ti la cerinț�ele pe care le implică acest job, la ceea ce î�nseamnă pentru tine litera „J”, care vine de la „un job nou”. Sub acest „J”, vreau să scrii cuvântul intenție ș� i ce anume doreș� ti la noua ta slujbă. Poț�i să scrii tot ce vrei, mai puț�in când ș� i cum vei dobândi acest job.
– Vreau să pot lucra de oriunde, mi-a spus el, ș� i să câș� tig la fel de mulț�i bani ca la vechiul loc de muncă – poate chiar mai mulț�i. Vreau să am contracte independente, valabile pe o perioadă cuprinsă î�ntre ș� ase luni ș� i un an, ș� i să iubesc ceea ce fac. – Bun. Altceva? am î�ntrebat.
– Da, vreau să fiu propriul meu ș� ef ș� i să î�mi conduc propria echipă, a spus el. – Ok, acum ai o intenț�ie clară, i-am zis. De fiecare dată când te gândeș� ti la această literă „J”, reuș� eș� ti să î�i asociezi î�nț�elesul pe care tocmai i l-ai dat: toate particularităț�ile dorinț�elor tale enumerate mai devreme? Mi-a spus că poate să facă asta.
Apoi l-am rugat să se gândească cum se va simț�i când se vor î�ntâmpla lucrurile astea. I-am zis:
– Alături sau dedesubtul sub-intenț�iilor pe care le-ai enumerat ca să te lămureș� ti î�n privinț�a noului job, vreau să scrii „Emoț�ii superioare – energia viitorului meu”. Acum, hai să le enumerăm, una câte una. Care sunt ele?
– Î�ncrederea, dragostea de viaț�ă, libertatea ș� i recunoș� tinț�a, mi-a spus el, identificând emoț�iile superioare de care s-ar folosi pentru a atrage acest job î�n viaț�ă. Ceea ce rămăsese făcea ca totul să se potrivească. Priveș� te figura 3.6, să vezi ce a făcut Jace.
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 173
– Acum, ai mult timp la dispoziț�ie. Nu faci mare lucru, eș� ti î�n vacanț�ă, faci doar surf ș� i te relaxezi, i-am spus. Prin urmare, ar trebui să-ț�i vină uș� or să-ț�i creezi viitorul. Vei face tot posibilul ca să î�ț�i difuzezi zilnic î�n câmp o nouă semnătură? A fost de acord.
După asta, am trecut î�n revistă î�mpreună cu el conceptul de găsire a momentului prezent, de găsire a centrului ș� i de elevare energiei, astfel î�ncât aceasta să poată fi purtătoarea intenț�iei pentru viitorul său. – Păstrează pur ș� i simplu acest simbol î�n ochiul minț�ii, î�n timp ce radiezi această energie î�n dimensiunile de dincolo de corpul tău, î�n spaț�iu, l-am instruit eu, aș� a cum faci când deschizi radioul ș� i alegi o frecvenț�ă purtătoare de informaț�ii. Cu cât conș� tiinț�a ta zăboveș� te î�n această energie sau cu cât mai mult eș� ti conș� tient de energia viitorului tău, cu atât mai probabil vei reuș� i să atragi către tine acea experienț�ă. Aș� adar, conectează-te zilnic la energia viitorului tău. Ș� i nu uita, fiecare moment î�n care transmiț�i î�n câmpul unificat reprezintă experimentul tău cu destinul. Când va avea loc potrivirea vibraț�ională î�ntre energia ta ș� i energia acestui potenț�ial, atunci viitorul te va găsi. Deci, Jace, poț�i să rămâi acolo? – Ș� i apoi, după ce ai fost o vreme î�n această nouă stare de existenț�ă, vreau să te gândeș� ti la ce vei face la noua ta slujbă, am continuat eu. Ce alegeri vei face? Ce lucruri vei face? Ce experienț�e te aș� teaptă ș� i cum te vor face să te simț�i? Vreau să trăieș� ti î�n momentul prezent î�n acea realitate viitoare. Aminteș� te-ț�i pur ș� i simplu viitorul din noua ta stare de existenț�ă.
174
SUPRANATURAL
Figura 3.6 Acesta este modul în care fiul meu Jace și-a creat noul job. J este un simbol care reprezintă o experiență nouă potențială. În partea stângă, sub Intenție, el a atribuit condiții specifice tipului de slujbă pe care și-ar dori-o. În partea dreaptă, sub Emoții superioare, a atribuit emoțiile specifice pe care le-ar trăi în momentul producerii experienței. Prin combinarea acestor două elemente, și-a schimbat, zi de zi, energia, atrăgând spre el acest job nou.
La fel cum oamenii dezvoltă obsesii despre cel mai rău lucru care li s-ar putea î�ntâmpla zilnic î�n viaț�ă, eu mi-am rugat fiul să facă o obsesie pentru câteva dintre cele mai minunate lucruri care i s-ar putea î�ntâmpla atunci când noua slujbă î�l va găsi.
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 175
– Gândeș� te-te la tot acel timp liber pe care î�l vei avea ca să faci surf, la călătoriile pe care le vei face î�n continuare, la membrii echipei cu care vei lucra, la punctele lor forte, la banii pe care î�i vei pune deoparte pentru o nouă casă sau o nouă maș� ină, l-am î�ncurajat eu. Distrează-te cu aceste idei î�n fiecare zi.
Ca ș� i î�n cazul pianiș� tilor ș� i al celor care fac exerciț�ii pentru î�ntreț�inerea muș� chilor despre care ai citit î�n ultimul capitol, Jace era pregătit să-ș� i condiț�ioneze creierul ș� i trupul ca ș� i cum viitorul dorit de el s-ar fi produs deja. – Ș� i, de vreme ce locul î�n care î�ț�i concentrezi atenț�ia este ș� i cel î�n care î�ț�i concentrezi energia, am continuat eu, vreau să î�ț�i investeș� ti energia ș� i atenț�ia î�n acest viitor nou. La fel cum trupul î�ți� urmează mintea ș� i se duce să facă un duș� î�n fiecare dimineaț�ă – adică, merge către un lucru cunoscut – dacă repeț�i acest proces, trupul î�ț�i va urma mintea către o necunoscută. Jace a fost de acord să mediteze î�n fiecare zi.
O lună mai târziu, s-a î�ntors acasă ș� i, după ce a aterizat î�n Los Angeles, mi-a trimis un mesaj ș� i m-a î�ntrebat: – Hei, tată, m-am î�ntors î�n S.U.A. Putem vorbi?
Hmm, m-am gândit eu. Acum să te ții. Aș� a că l-am sunat ș� i l-am î�ntrebat ce face.
– Minunat, a spus Jace. Dar am cam rămas fără bani. Nu ș� tiu ce o să fac. Î�n acel moment, părintele din mine ar fi vrut să spună: „Nu-ț�i faci griji, fiule. Î�ț�i dau eu niș� te bani până te pui din nou pe picioare”, dar profesorul din mine a fost mai puternic, aș� a că i-am răspuns:
176
SUPRANATURAL
– A, dar e foarte bine, fiindcă vei putea î�ncepe cu adevărat să creezi. Acum chiar te afli î�n necunoscut. Să mă ț�ii la curent cum merg lucrurile. Ș� i am î�nchis telefonul. Î�i simț�eam stânjeneala, dar î�mi cunosc fiul ș� i ș� tiu că urma să se concentreze ș� i să î�ș�i facă treaba.
Fiindcă î�ncepuse să-ș� i facă cu adevărat griji, Jace a trebuit să ț�ină pasul. A plecat la Santa Barbara, să se î�ntâlnească cu colegii lui de apartament ș� i s-a dus cu unii dintre ei la snowboard pentru patru zile, aș� a cum fac î�n fiecare an. La finalul celor patru zile, s-a oprit din nou î�n Santa Barbara, î�nainte să vină acasă, ș� i î�ntâmplarea face că a intrat î�ntr-un magazin de surf. Brusc, l-a zărit pe cel mai bun designer de stabilizatoare pentru plăcile de surf din lume, care se afla î�ntâmplător acolo. Au î�nceput să discute ș� i, î�n scurtă vreme, designerul i-a spus lui Jace:
– Caut un inginer care să proiecteze stabilizatoare pentru plăcile de surf. Am de gând să revoluț�ionăm î�mpreună industria asta. Am nevoie de el ș� ase luni pe an ș� i poate fi propriul său ș� ef: poate să facă ce vrea. Nu mă interesează decât să obț�in un produs de î�naltă calitate.
Ș� tii deja cum se termină povestea. Jace a obț�inut slujba, cu un contract pe un an, pe care î�l poate reî�nnoi la cerere. Câș� tigă mai mult decât la vechiul job. Î�ș�i adoră noua slujbă, pentru că pasiunea lui este surful. Câteodată, î�mi trimite un mesaj î�n care î�mi spune: „Nu-mi vine să cred că mă plătesc să fac asta”. Este propriul lui ș� ef, poate lucra de oriunde vrea el ș� i face mult surf, ca să testeze toate stabilizatoarele. E î�ndrăgostit de viaț�ă. Nu a fost nevoit să trimită un CV, nu a trebuit să dea nici un telefon sau să scrie vreun e-mail ș� i
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 177
nu a trebuit să se ducă nicăieri sau să completeze vreo cerere. Experienț�a î�nsăș� i este cea care l-a găsit pe el.
Când devenim acorporali, amateriali, aspaț�iali, atemporali, ne î�ndepărtăm atenț�ia de la toate elementele de distragere a atenț�iei din lumea noastră exterioară care ne î�mpiedică să fim prezenț�i î�n câmpul unificat al inteligenț�ei existente î�năuntrul nostru ș� i pretutindeni î�n jur. Ne î�ntoarcem spre interior ș� i suntem prezenț�i î�ntr-o conș� tiinț�ă care este mereu prezentă î�n noi. Din momentul î�n care ne aliniem acestei conș� tiinț�e omniprezente, la fel cum am privi î�ntr-o oglindă, aș� a ne priveș� te ș� i ea. Ș� i, î�n cele din urmă, ea poate să reflecte exact ceea ce demonstrăm că ne dorim. Cu cât rămânem mai mult î�n acest loc lipsit de materialitate ș� i ne investim atenț�ia ș� i energia î�n el, cu atât ne apropiem mai mult de câmpul unificat. Ș� i, când ne aflăm î�n faț�a altarului potenț�ialului infinit, când ne schimbăm energia, atunci ne schimbăm ș� i viaț�a. Atunci când ne apropiem de necunoscut ș� i avem î�ncredere î�n el – fără să ne î�ntoarcem conș� tiinț� a spre lumea materială a simț�urilor din realitatea tridimensională – resimț�im mai multă unitate ș� i plenitudine interioară. Acest proces î�ncepe să ne vindece lipsurile, separarea, dualitatea, boala sau personalitatea fracturată. Biologia noastră devine mai î�ntreagă pe măsură ce noi devenim mai î�ntregi. La urma urmei, atunci când devenim î�ntregi, nu mai există nicio lipsă. Nu lipseș� te nimic. Ș� i, î�n acel moment, observăm pur ș� i simplu ce există deja î�n câmpul cuantic al tuturor posibilităț�ilor sau al potenț�ialului ș� i î�i insuflăm viaț�ă prin intermediul atenț�iei ș� i energiei noastre.
Prin urmare, acum trebuie să te î�ntreb: Ce experienț�e există acolo, î�n câmpul cuantic, care aș� teaptă să te găsească?
178
SUPRANATURAL
Pregătește-te să te conectezi
Această meditaț�ie necesită puț�ină pregătire î�n avans. Î�n primul rând, vreau să te gândeș� ti la o potenț�ială experienț�ă pe care ț�i-o doreș� ti. Nu uita că, la fel ca î�n cazul electronului î�nainte de colapsul său î�n materie, experienț�a există deja sub formă de energie sau frecvenț�ă î�n câmpul cuantic. La această energie urmează să te conectezi. Unii dintre cursanț�ii noș� tri ș� i-au scăzut nivelul colesterolului doar conectându-se la potenț�ial. Ș� i-au coborât indicatorii de cancer. Au făcut tumorile să dispară. De asemenea, ș� i-au creat noi slujbe, vacanț�e cu toate cheltuielile incluse, relaț�ii sănătoase, mai mulț�i bani, experienț�e mistice profunde ș� i chiar bilete câș� tigătoare la loterie. Crede-mă, eu ș� i echipa mea le-am văzut pe toate. Aș� a că, ai curaj, păș� eș� te î�n necunoscut!
De î�ndată ce te-ai hotărât care este noua experienț�ă pe care vrei s-o creezi, atribuie-i o literă cu majusculă ș� i noteaz-o pe o bucată de hârtie. Gândeș� te-te la această literă ca la un simbol, care reprezintă acea posibilitate specifică din viaț�a ta. Faptul că o scrii pe hârtie ș� i nu doar te gândeș� ti la ea este important, pentru că actul notării î�ț�i cimentează dorinț�a. Trasează apoi niș� te linii ondulatorii î�n jurul literei, pentru a reprezenta câmpul electromagnetic pe care trebuie să-l generezi î�n jurul tău, pentru a se potrivi potenț�ialului respectiv î�n sfera cuantică.
Mai departe, atribuie-i acelei litere o semnificaț�ie, ca să poț�i deveni ș� i mai clar î�n privinț�a intenț�iei tale. Gândeș� te-te la unele detalii particulare legate de ce î�ț�i doreș� ti ș� i enumeră cel puț�in patru dintre ele. (Singurul lucru pe care nu vreau să î�l faci este să menț�ionezi vreun interval de timp.) De exemplu, dacă intenț�ia ta vizează obț�inerea unei noi slujbe, atunci lista ta ar putea arăta aș� a:
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 179
Să câș� tig cu 50.000 de dolari mai mult decât î�n prezent
Să conduc propria echipă de profesioniș� ti remarcabili
Să călătoresc î�n î�ntreaga lume, având un buget de cheltuieli generos
Să am o asigurare de sănătate excepț�ională ș� i opț�iuni bursiere grozave Să schimb lumea
Acum, pe aceeaș� i foaie de hârtie, notează emoț�iile pe care le vei simț�i când acest potenț�ial imaginat se va produce. Ar putea rezulta ceva de genul acesta: Î�ncredere
Neî�ngrădire
Recunoș� tinț�ă Libertate Uimire
Dragoste de viaț�ă Bucurie Merit
Oricare ar fi ele, notează-le. Iar, dacă nu ș� tii cum te vei simț�i, pentru că nu ai trăit î�ncă experienț�a, î�ncearcă să scrii recunoș� tinț�ă: asta chiar funcț�ionează bine. Recunoș� tinț�a este o emoț�ie puternică pe care o poț�i manifesta, deoarece, î�n mod normal, simț�i recunoș� tinț�ă după ce primeș� ti ceva. Prin urmare, semnătura emoț�ională a recunoș� tinț�ei presupune că experienț�a s-a produs deja. Când eș� ti recunoscător sau simț� i apreciere, te afli î�n starea ultimă a procesului de primire. Când î�mbrăț�iș� ezi recunoș� tinț�a, trupul tău,
180
SUPRANATURAL
acț�ionând ca minte inconș� tientă, va î�ncepe să creadă că se află, î�n momentul prezent fiind, î�n acea realitate viitoare. Emoț�iile variate pe care tocmai le-ai enumerat sunt energia care te va purta către intenț�ia ta. Acesta nu este un proces intelectual, ci unul visceral. Trebuie să simț�i cu adevărat aceste emoț�ii. Trebuie să î�ț�i î�nveț�i corpul, emoț�ional vorbind, cum să resimtă viitorul, î�nainte ca acesta să se producă, ș� i trebuie să faci asta î�n momentul prezent.
Î�n acest moment, eș� ti pregătit pentru meditaț�ie. Poț�i cumpăra CD-ul sau descărca fiș� ierul MP3 despre Tuning in to New Potentials (Conectarea la noile posibilități) de pe drjoedispenza.com ș� i poț�i să meditezi după cum te ghidez eu sau poț�i alege să o faci aș� a cum consideri.
Meditația pentru conectarea la noi posibilități
Î�ncepe prin a-ț�i concentra atenț�ia asupra a diferite părț�i ale trupului tău, precum ș� i asupra spaț�iului care î�l î�nconjoară. (Vei î�nvăț�a mai multe despre acest lucru ș� i despre importanț�a lui î�n capitolul următor. Deocamdată este suficient să ș� tii că procesul de concentrare asupra spaț�iului din jurul tău ajută la modificarea undelor cerebrale, transformând modelul incoerent al undelor beta î�ntr-un model coerent de unde cerebrale alfa ș� i teta.) Devino conș� tient de spaț�iul vast, infinit care există dincolo de ochii tăi î�n acest spaț�iu î�ntunecat etern, de spaț�iul din centrul capului tău, de spaț�iul pe care î�l ocupă gâtul tău ș� i apoi de cel de dincolo de cap, î�n cosmos. Mergi mai departe ș� i devino conș� tient de spaț�iul din centrul gâtului, de spaț�iul de dincolo de gât ș� i din jurul lui, de spaț�iul din centrul pieptului, de spaț�iul din jurul trupului tău ș� i de dincolo de ombilic ș� i, î�n cele din
Cum să te conectezi la noile posibilități din sfera cuantică 181
urmă, de spaț�iul din jurul ș� oldurilor, din acest vid î�ntunecat nesfârș� it. Acordă timp fiecărei părț�i, să o poț�i simț�i, să devii conș� tient de ea ș� i să rămâi prezent alături de ea.
Devino conș� tient de vastitatea spaț�iului pe care î�ncăperea î�n care te afli o ocupă î�n spaț�iu ș� i, apoi, extinde-ț�i conș� tientizarea către spaț�iul de dincolo de ea ș� i, î�n final, către vastitatea spaț�iului pe care î�l ocupă î�ntreg spaț�iul î�n spaț�iu.
Acum, este momentul să î�ț�i abaț�i atenț�ia de la trup, mediu î�nconjurător ș� i timp ș� i să devii acorporal, apersonal, amaterial, atemporal, să devii conș� tiinț�ă pură, să te desfăș� ori sub formă de conș� tiinț�ă î�n acest spaț�iu î�ntunecat infinit ș� i î�n acest câmp nesfârș� it, unde există toate posibilităț�ile. Dacă eș� ti distras de ceva, revino pur ș� i simplu î�n momentul prezent (după cum am discutat î�n capitolul precedent). Continuă să te desfăș� ori î�n acest spaț�iu imaterial, reinvestindu-ț�i neî�ncetat atenț�ia asupra lui. Gândeș� te-te la potenț�ialul deja existent î�n câmpul cuantic la care vrei să te conectezi, amintindu-ț�i de litera ta. Simte energia potenț�ialului tău viitor – din tine ș� i din jurul tău – ș� i conectează-te la viitorul tău. Î� n timp ce faci asta, vei trece î�ntr-o stare existenț�ială nouă, difuzând î�n câmp o semnătură electromagnetică complet inedită. Î�n momentul î�n care se va produce o potrivire vibraț� ională î�ntre energia ta ș� i potenț�ialul respectiv, noul eveniment te va găsi pur ș� i simplu: nu trebuie să faci nimic ca el să se producă. Vreau să fiu explicit î�n această privinț�ă. S-ar putea să fie nevoie de mai multe meditaț�ii pentru ca oportunitatea ta viitoare să apară. S-ar putea î�ntâmpla î�ntr-o săptămână, o lună sau chiar mai mult. Secretul este să continui să faci asta până se î�ntâmplă.
182
SUPRANATURAL
Î�n clipa î�n care atingi o nouă stare existenț�ială, difuzând o semnătură electromagnetică nouă, aminteș� te-ț�i viitorul î�nainte ca acesta să se producă ș� i apucă-te să repeț�i mintal cum va arăta viitorul respectiv trăind î�n acel viitor. Fă-l cât mai real posibil, invocând emoț�iile superioare pe care le-ai enumerat, pentru a-ț�i î�nvăț�a corpul, din punct de emoț�ional, cum să resimtă viitorul î�n cauză. Lasă-ț�i creaț�ia î�n seama unei minț�i superioare, sădind o sămânț�ă î�n câmpul infinit al posibilităț�ilor ș� i lasă-te î�n voia sorț�ii! Î�n cele din urmă, binecuvântează-ț�i trupul cu noua ta minte. Binecuvântează-ț� i viaț� a, provocările, sufletul, trecutul ș� i viitorul. Binecuvântează divinul din tine, deschide-ț�i inima ș� i adu mulț�umiri pentru noua ta viaț�ă, î�nainte să devină realitate. Readu-ț�i uș� or conș� tiinț�a î�n î�ncăpere ș� i, atunci când eș� ti pregătit, deschide ochii. La finalul meditaț�iei, ridică-te ca ș� i cum viitorul tău ar fi avut deja loc ș� i permite sincroniilor ș� i noilor posibilităț�i să te găsească.
Capitolul 4
BINECUVÂNTAREA CENTRILOR ENERGETICI Am discutat multe despre lumină ș� i informaț�ie sau despre energie ș� i conș� tiinț�ă. A sosit momentul să aprofundăm aceste concepte, pentru a explica mai bine cum funcț�ionează meditaț�ia. După cum ai î�nț�eles deja, î�n universul cunoscut, totul emite sau este alcătuit fie din lumină ș� i informaț�ie, fie din energie ș� i conș� tiinț�ă – care este un alt mod de a descrie energia electromagnetică. De fapt, aceste elemente sunt atât de strâns legate î�ncât sunt imposibil de separat. Priveș� te î�n jur. Chiar dacă nu vezi nimic altceva decât materie – obiecte, lucruri, oameni sau locuri – există ș� i un ocean infinit de frecvenț�e invizibile, purtătoare de informaț�ii criptate. Asta î�nseamnă nu doar că trupul tău este alcătuit din lumină ș� i informaț� ie, din energie ș� i conș� tiinț� ă, dar ș� i că tu, ca ființ� ă conș� tientă î�nzestrată cu un trup, eș� ti alcătuit din lumină organizată gravitaț� ional, î�nț� esată cu
184
SUPRANATURAL
informaț�ie, care transmite ș� i receptează continuu diferite frecvenț�e, fiecare purtând un semnal diferit, asemenea unui radio sau unui telefon mobil.
Orice frecvenț�ă, desigur, este purtătoare de informaț�ie. Gândeș� te-te o clipă la undele radio. Există unde radio care străbat î�ncăperea î�n care te afli chiar î�n acest moment. Dacă ai deschis un aparat de radio, te poț�i conecta la o anumită frecvenț�ă sau la un anumit semnal, după care un mic transductor* din aparat preia semnalul ș� i î�l transformă î�n sunet, pe care î�l poț�i auzi ș� i î�nț�elege sub formă de cântec, ș� tire sau, de ce nu, reclamă. Doar pentru că nu poț�i vedea undele radio din aer, asta nu î�nseamnă că ele nu se află acolo, purtând tot timpul o informaț�ie distinctă pe o frecvenț�ă specifică. Dacă modifici puț�in frecvenț�a ș� i treci pe alt post, acea lungime de undă va purta un mesaj diferit.
Vezi figura 4.1A, care î�nfăț�iș� ează î�ntregul spectru de lumină ș� i arată toate frecvenț�ele electromagnetice cunoscute de noi. Spectrul luminii vizibile – prin care percepem diferitele culori prezente î�n lumea î�n care trăim – reprezintă mai puț�in de 1% din mulț�imea frecvenț�elor existente ale luminii. Asta î�nseamnă că majoritatea frecvenț�elor sunt dincolo de percepț�ia noastră ș� i, prin urmare, cea mai mare parte din realitatea pe care o cunoaș� tem din acest univers nu poate fi experimentată prin intermediul simț�urilor noastre. Deci, î�n afara capacităț�ii noastre de a percepe lumina absorbită sau reflectată de obiecte ș� i ființ�e, adevărul este că putem percepe doar un spectru foarte mic al realităț�ii. Există o mare cantitate de informaț�ie diversă, disponibilă nouă, dincolo de ceea ce putem vedea fizic cu ochii.
* Transductor – Dispozitiv care primește energie de o anumită formă și o convertește într-o altă formă de energie. (n.red.)
Binecuvântarea centrilor energetici
185
Nu uita că, atunci când mă refer la lumină, vorbesc despre toată lumina, care include î�ntreg spectrul frecvenț�elor electromagnetice, văzute ș� i nevăzute, nu doar la cea vizibilă.
Figura 4.1A Această figură reprezintă întregul spectru al frecvențelor electromagnetice, de la câmpul punctului zero, încetinindu-și frecvența până la nivelul materiei. Odată cu creșterea energiei (sau accelerării frecvenței), lungimea de undă scade. Odată cu descreșterea energiei (sau cu încetinirea frecvenței), lungimea de undă crește. În mijloc, etichetat drept lumină vizibilă, se află singurul interval al spectrului pe care îl putem percepe noi.
De exemplu, deș� i nu putem vedea razele X, acestea există. Ș� tim asta pentru că noi, oamenii, avem capacitatea de a le crea ș� i, totodată, de a le măsura. De fapt, î�n spectrul razelor X, există un număr infinit de frecvenț�e. Razele X sunt o frecvenț�ă mai rapidă decât lumina vizibilă ș� i, prin urmare, au o energie mai ridicată (fiindcă, repet, cu cât frecvenț�a este mai rapidă, cu atât este mai ridicată energia). Materia î�n sine este cea mai densă dintre frecvenț�e, pentru că este cea mai lentă ș� i mai condensată formă de lumină ș� i informaț�ie.
186
SUPRANATURAL
Figura 4.1B Aici vedem relația dintre frecvență și lungimea de undă. Numărul de cicluri dintr-o undă completă – reprezentat între literele a și b, b și c și așa mai departe – reprezintă o lungime de undă. Spațiul dintre cele două săgeți verticale, orientate în jos, reprezintă un interval de timp de o secundă. În cazul de față, întrucât există cinci unde complete, într-un interval de o secundă, putem spune că frecvența este de cinci cicluri pe secundă sau de 5 Hz.
Priveș� te figura 4.1B. Plimbă-ț�i privirea de-a lungul circuitului orizontal, parcurgând dealurile ș� i văile undei, î�ncepând cu litera A ș� i trecând apoi la B, la C. De fiecare dată când treci la o altă literă, ai efectuat un ciclu complet, ceea ce se numeș� te o lungime de undă. Aș� adar, distanț�a dintre literele A ș� i B reprezintă o lungime de undă. Frecvenț�a unei unde se referă la numărul de lungimi de undă sau de cicluri produse î�ntr-o secundă, măsurabil î�n hertzi (Hz). Prin urmare, cu cât frecvenț�a unei unde este mai rapidă, cu atât mai scurtă este lungimea sa. Ș� i reciproca este valabilă – cu cât frecvenț�a este mai lentă, cu atât lungimea de undă este mai mare (figura 4.1C). De exemplu, lumina din banda de
Binecuvântarea centrilor energetici
187
frecvenț�ă infraroș� ie are o frecvenț�ă mai scăzută decât lumina din banda de frecvenț�ă ultravioletă, prin urmare lungimea de undă a luminii infraroș� ii este mai mare ș� i cea a ultravioletelor este mai scăzută. Iată un alt exemplu, de data asta din spectrul luminii vizibile: Culoarea roș� ie are o frecvenț�ă mai scăzută (450 de cicluri/ secundă) decât cea albastră (circa 650 de cicluri / secundă). Aș� adar, lungimea de undă a roș� ului este mai mare decât a albastrului.
Figura 4.1C Odată cu creșterea frecvenței, lungimea de undă scade. Iar odată cu scăderea frecvenței, lungimea de undă crește.
De-a lungul istoriei, oamenii au avut mai multe tentative de a fotografia ș� i măsura câmpurile luminii. Un exemplu remarcabil este fotografia Kirlian, descoperită î�n 1939 de electricianul ș� i inventatorul amator rus Semion Davidovici Kirlian. Prin această tehnică, Kirlian a reuș� it să surprindă imagini ale câmpului electromagnetic ce î�nconjoară atât ființ�ele vii, cât ș� i obiectele neî�nsufleț�ite. El a descoperit că, prin plasarea unei pelicule fotografice pe o placă de metal ș� i apoi a unui obiect deasupra peliculei ș� i prin aplicarea unui curent de î�naltă tensiune plăcii de metal, rezultă pe peliculă imaginea unei descărcări electrice î�ntre obiect ș� i
188
SUPRANATURAL
placă, sub forma unei siluete strălucitoare de lumină î�n jurul obiectului fotografiat.
Se relatează că, î�ntr-unul dintre numeroasele sale experimente, Kirlian a fotografiat două frunze aparent identice, una de la o plantă sănătoasă ș� i alta de la o plantă bolnavă. Fotografia frunzei sănătoase a afiș� at un câmp luminos puternic, î�n timp ce cealaltă a afiș� at o luminozitate mult mai slabă, determinându-l pe Kirlian să creadă că tehnica sa fotografică ar putea reprezenta o metodă de evaluare a sănătăț�ii. Deș� i oamenii de ș� tiinț�ă de astăzi dezbat utilitatea fotografiei Kirlian ca instrument de diagnosticare, cercetarea acestei tehnici continuă.
O evoluț�ie mai recentă î�n acest sens aparț�ine biofizicianului german Fritz-Albert Popp, care a petrecut mai bine de trei decenii studiind biofotonii, mici particule de lumină de intensitate redusă, care sunt emise ș� i stocate î�n interiorul tuturor ființ�elor. Î�n 1996, Popp a î�nființ�at Institutul Internaț�ional de Biofizică (IIB), o reț�ea de laboratoare de cercetare din peste douăsprezece ț�ări de pe tot globul, care studiază biofotonii. Popp ș� i colegii săi cercetători de la IIB consideră că informaț�iile conț�inute î�n aceste particule de lumină ș� i care sunt stocate î�n ADN comunică extrem de eficient cu celulele organismului, jucând astfel un rol vital î�n reglarea funcț� iilor organismului.1 Aceș� ti biofotoni pot fi detectaț� i de o cameră extrem de sensibilă, proiectată să le măsoare emisiile: cu cât emisiile sunt mai puternice, cu atât este mai intens ș� i mai coerent câmpul luminos, comunicarea î�ntre celule mai bună ș� i organismul mai sănătos. Pentru a susț�ine viaț�a ș� i sănătatea, celulele comunică î�ntre ele, schimbând informaț�ii vitale, transmise pe diferite frecvenț�e de lumină. Popp a descoperit că ș� i reversul
Binecuvântarea centrilor energetici
189
este valabil: când o celulă nu emite suficientă energie electromagnetică, organizată ș� i coerentă, ea nu mai este sănătoasă; este incapabilă să facă schimb de informaț�ii cu alte celule aș� a cum trebuie ș� i, fără acest schimb, î�i lipsesc cele necesare. Deci, versiunea mecanicistă a funcț�ionării interne a celulei, aș� a cum am î�nvăț�at-o la orele de biologie din liceu, este depăș� ită. Moleculele î�ncărcate, care se atrag ș� i se resping reciproc, nu sunt responsabile pentru modul î�n care funcț�ionează celulele. Î�n schimb, energia electromagnetică pe care o emite ș� i o primeș� te o celulă reprezintă forț� a vitală care guvernează moleculele. Aceasta este o viziune vitalistă, care susț�ine adevărul despre cine suntem cu adevărat.
Asta î�nseamnă că, de fapt, suntem literalmente niș� te ființ�e de lumină, fiecare dintre noi radiind o forț�ă vitală ș� i exprimând un câmp de lumină efectiv î�n jurul corpurilor noastre – totalitatea fiecărei celule exprimând ș� i contribuind la un câmp vital de lumină purtător de mesaj. Se poate spune deci că, cu cât ne definim realitatea prin intermediul simț�urilor ș� i ne trăim viaț�a ca materialiș� ti, concentrându-ne î�n primul rând asupra lucrurilor fizice (ș� i, prin urmare, cu cât ne activăm mai mult reacț�iile de stres), cu atât pierdem mai multe informaț�ii valoroase. Asta pentru că, cu cât ne concentrăm mai mult asupra materiei, obiectelor, oamenilor ș� i locurilor din lumea exterioară, cu atât suntem mai incapabili să simț�im celelalte frecvenț�e, invizibile cu ochiul liber. Ș� i, dacă nu suntem conș� tienț�i de ele, atunci ele nu există. După cum ai citit deja ș� i te-ai apucat, sper, să faci meditaț�ia din capitolul precedent, te poț�i conecta la anumite frecvenț�e din jurul tău, la fel cum ai conecta un aparat radio pe frecvenț�a 107.3. Atunci când î�nchizi ochii ș� i stai
190
SUPRANATURAL
nemiș� cat, eliminând mediul extern (mediul static care, î�n mod normal, te î�mpiedică să percepi celelalte frecvenț�e), poț�i să exersezi obț�inerea unui semnal clar ș� i receptarea informaț�iei care vine de la el. Făcând asta î�n mod repetat, te conectezi la un nou nivel de lumină ș� i informaț�ie pe care î�l poț�i utiliza pentru a influenț�a ș� i afecta materia. Atunci când faci asta, corpul tău experimentează sintropia* (ordinea sporită) î�n locul entropiei (dezordinii, prăbuș� irii fizice ș� i haosului). Odată ce î�ț�i poț�i reduce la tăcere mintea analitică, cugetătoare, ș� i te poț�i conecta mai uș� or la această informaț�ie mai ordonată, trupul tău va reacț�iona automat, procesând acest nou flux al conș� tiinț�ei ș� i energiei, devenind prin urmare mai eficient, mai coerent ș� i mai sănătos.
Concentrare convergentă și divergentă
La î�nceputul meditaț�iei din precedentul capitol, ț�i-am cerut să î�ț�i concentrezi atenț�ia asupra unor părț�i diferite ale corpului tău, precum ș� i asupra spațiului din jurul acestora. Acum, vreau să te gândeș� ti mai î�n profunzime de ce te rog să faci asta î�n aproape toate meditaț�iile. Atunci când practici acest lucru, î�ț�i rafinezi capacitatea de a stăpâni două moduri diferite de concentrare ale creierului: concentrarea convergentă ș� i concentrarea divergentă.
Concentrarea convergentă reprezintă o formă de focalizare î�ngustă sau neclintită asupra unui obiect: orice tip de obiect care conț�ine materie. Acesta este tipul de concentrare folosit î�n meditaț�iile mele, atunci când î�ți� direcț�ionezi atenț�ia asupra unui loc specific al corpului tău. Este acelaș� i
* Sintropie – forma de organizare a conştiinţei în cadrul unui sistem în care fiecare parte individuală acţionează în beneficiul întregului. (n.red.)
Binecuvântarea centrilor energetici
191
tip de concentrare pe care î�l foloseș� ti atunci când acorzi atenț�ie obiectelor din mediul î�nconjurător. De regulă, foloseș� ti această concentrare î�ngustă atunci când ridici un pahar, suni ori trimiț�i cuiva un mesaj sau te legi la ș� ireturi. Î�n majoritatea timpului î�n care foloseș� ti concentrarea î�ngustă, focalizarea ta este asupra unui obiect (asupra materiei) sau a oamenilor, a locurilor din lumea exterioară – î�n general, asupra unor lucruri tridimensionale. Î�ț�i aminteș� ti discuț�ia noastră de mai devreme despre traiul î�n planul supravieț�uirii, când hormonii sunt pompaț�i continuu î�n organism, ajutându-ne să fim gata de luptă sau de fugă? Când suntem î�n starea respectivă, ne î�ngustăm concentrarea și mai mult, pentru că atenț�ia foarte detaliată acordată lumii fizice, externe, devine extrem de importantă. De fapt, devenim materialiș� ti, definindu-ne realitatea prin intermediul simț�urilor. Diferitele compartimente ale creierului, care lucrează î�n mod obiș� nuit î�n comuniune, î�ncep să se subdivizeze, nu mai comunică eficient unul cu celălalt ș� i nu mai colaborează coerent (ordonat), fără dificultăț�i aparente. Se află î�ntr-o stare de incoerenț�ă, transmiț�ând mesaje incoerente pe măduva spinării î�n diferite părț�i ale corpului. Am văzut asta de nenumărate ori când am efectuat scanări ale creierului pentru măsurarea undelor creierului.
După cum am mai afirmat, atunci când creierul tău este incoerent, tu eș� ti incoerent. Ș� i atunci când creierul tău nu funcț�ionează cum trebuie, tu nu funcț�ionezi cum trebuie. E ca ș� i cum trupul ș� i creierul, î�n loc să cânte o simfonie, ar produce o cacofonie. Din cauza acestei stări dezechilibrate, incoerente, eș� ti nevoit să î�ncerci să controlezi sau să forț�ezi rezultatele din viaț�a ta. Î�ncerci să prezici viitorul pe
192
SUPRANATURAL
baza trecutului ș� i faci asta acordând, î�n parte, mai multă atenț�ie lumii exterioare a obiectelor decât lumii interioare a gândurilor ș� i sentimentelor. Cu alte cuvinte, î�ț�i menț�ii o concentrare mai î�ngustă, mai convergentă – gândindu-te î�n mod obsesiv la aceleaș� i lucruri, î�n mod repetat. Acesta este rezultatul stresului. Te influenț�ează să devii obsedat de problemele tale, pentru a fi pregătit î�n viitor pentru cazul cel mai rău, î�n baza amintirilor din trecut. A fi pregătit pentru cel mai rău deznodământ î�ț�i oferă o ș� ansă mai bună de supravieț�uire pentru că, orice s-ar î�ntâmpla, te-ai pregătit pentru el.
Totuș� i, dacă î�ț�i schimbi atenț�ia ș� i nu mai aplici această concentrare atât de î�ngustă, adoptând un tip de concentrare mai largă, mai cuprinzătoare, aș� a cum vei face pe parcursul acestei meditaț�ii, poț�i deveni conș� tient de spaț�iul ș� i de lumina ș� i energia din jurul corpului tău î�n spaț�iu. Acest proces se numeș� te concentrare divergentă. Nu te mai concentrezi asupra unui lucru, ci te concentrezi asupra niciunui lucru – te concentrezi asupra undei (energiei), ș� i nu asupra particulei (materiei). Realitatea este atât particulă, cât ș� i undă; este atât materie, cât ș� i energie. Deci atunci când practici concentrarea convergentă, direcț�ionându-ț�i atenț�ia asupra unor părț�i diferite ale corpului – recunoscând particula –, după care î�ț�i deschizi concentrarea pentru a simț�i spaț�iul care î�nconjoară aceste părț�i ale corpului tău î�n spaț�iu, recunoscând unda, creierul intră î�ntr-o stare mai coerentă, mai echilibrată.
Binecuvântarea centrilor energetici
193
Despre pătrunderea în mintea subconștientă
Î�n anii 1970, dr. Les Fehmi, director al Centrului de Biofeed back Princeton, din New Jersey, a descoperit că această schimbare a atenț�iei de la concentrarea î�ngustă la concentrarea deschisă modifică undele cerebrale. Fehmi, un deschizător de drumuri î�n domeniul atenț�iei ș� i al biofeedback-ului, î�ncerca să găsească o metodă de a-i î�nvăț�a pe oameni să î�ș�i modifice undele beta (gândirea conș� tientă) î�n unde alfa (relaxare ș� i creativitate). Ș� i a descoperit că cea mai eficientă metodă pentru a face această schimbare era prin î�ndrumarea oamenilor să devină conș� tienț�i de spaț�iu sau de neant – adoptând concentrarea deschisă, aș� a cum a numit-o el.2 Tradiț�ia budistă foloseș� te această metodă de meditaț�ie de mii de ani. Pe măsură ce î�ț�i deschizi concentrarea ș� i simț�i informaț�ia î�n locul materiei, undele cerebrale î�ncetinesc, trecând de la beta la alfa. Acest lucru este firesc, pentru că atunci când simț�i ș� i trăieș� ti, nu gândeș� ti.
Pe măsură ce creierul responsabil cu gândirea – neocortexul – î�ncetineș� te, devii capabil să treci dincolo de mintea analitică (numită totodată ș� i minte critică), care separă mintea conș� tientă de mintea subconș� tientă (vezi figura 4.2). Poț�i acum să treci la conducerea sistemului de operare al organismului – sistemului nervos autonom, despre care ai citit î�n capitolul precedent – ș� i acum creierul tău poate funcț�iona î�ntr-o manieră mai holistică. Î�n timp ce practici meditaț�ia Binecuvântării centrilor energetici, pe care o vei î�nvăț�a ulterior î�n acest capitol, î�ț�i vei direcț�iona atenț�ia asupra fiecărui centru energetic al trupului (centre cunoscute ș� i sub numele de chakre – adică roți – î�n textele vedice din India Orientală) ș� i apoi vei iniț�ia concentrarea. Î�ntrucât locul asupra căruia î�ț�i direcț�ionezi
194
SUPRANATURAL
atenț�ia este ș� i cel asupra căruia î�ț�i direcț�ionezi energia, plasându-ț�i atenț�ia asupra fiecărui centru ș� i deplasându-ț�i energia către el, faci ca fiecare dintre aceș� ti centri individuali să se activeze.
Figura 4.2 Unul dintre principalele scopuri ale meditației este trecerea dincolo de mintea analitică. Cea care separă mintea conștientă de cea subconștientă este mintea analitică. Prin încetinirea undelor cerebrale, faci trecerea de la mintea conștientă și de la creierul responsabil cu gândirea, dincolo de mintea analitică, la sistemul de operare al minții subconștiente, unde există toate acele programe automate și obiceiuri involuntare.
Nu e un mister că, de exemplu, atunci când ai o fantezie sexuală î�n minte, î�n timp ce energia se deplasează către acel centru al trupului tău, acesta se va activa î�ntr-un mod foarte specific ș� i, când se î�ntâmplă asta, toate organele, ț�esuturile, substanț�ele chimice, hormonii ș� i ț�esutul nervos vor reacț�iona. Dacă ț�i-e foame ș� i te gândeș� ti la ce vei mânca,
Binecuvântarea centrilor energetici
195
nu e o coincidenț�ă că secreț�i suc gastric, salivezi ș� i corpul tău se pregăteș� te să ia masa, fiindcă ai activat zona respectivă. Dacă te gândeș� ti să-ț�i pui la punct ș� eful sau să te cerț�i cu fiica ta, secreț�i adrenalină î�naintea evenimentului propriu-zis. Î�n fiecare dintre aceste cazuri, gândul pe care î�l ai devine o experienț�ă. Voi detalia acest aspect î�n secț�iunea următoare, când voi vorbi î�n mod special despre centrii energetici, deocamdată î�nsă este suficient să afli că asta se î�ntâmplă pentru că fiecare centru produce propria expresie chimică hormonală, care activează apoi organele, ț�esuturile ș� i celulele din fiecare zonă.
Imaginează-ț�i deci ce s-ar putea î�ntâmpla dacă ai putea să î�ț�i î�ncetineș� ti undele cerebrale î�n timpul meditaț�iei ș� i să pătrunzi î�n sistemul de operare al fiecăruia dintre aceș� ti centri energetici, prin direcț�ionarea atenț�iei asupra spaț�iului din jurul fiecărui centru ș� i o concentrare deschisă. Fiecare centru ar deveni mai ordonat ș� i mai coerent, fapt care ar semnala neuronilor să creeze un nou nivel mintal ș� i să activeze organele, ț�esuturile ș� i celulele acelei regiuni, producând propriii hormoni ș� i mesageri chimici pentru fiecare centru î�n parte. Iar dacă ai face asta î�n mod repetat, cu timpul, ai reuș� i să produci o schimbare fizică reală. Unii dintre cursanț�ii care practică această activitate s-au vindecat de infecț�ii cronice ale vezicii, de probleme de prostată, impotenț�ă, diverticulită*, boala Crohn, alergii alimentare ș� i sensibilităț�i, cum ar fi boala celiacă, tumori ovariene, enzime hepatice crescute, reflux gastric, palpitaț�ii
* Diverticulită – afecțiune care apare atunci când diverticulul (o forma-
țiune asemănătoare unui sac) care este localizat la nivelul peretelui colonului se inflamează sau se infectează. Diverticulii apar frecvent, mai ales după vârsta de 40 de ani și sunt rareori periculoși pentru sănătate. (n.red.)
196
SUPRANATURAL
ale inimii, aritmii, astm, afecț�iuni pulmonare, probleme de spate, afecț�iuni ale tiroidei, cancer la gât, dureri de gât, migrene cronice, dureri de cap, tumori cerebrale ș� i multe altele. Am asistat la tot felul de î�mbunătăț�iri ale stării de sănătate a oamenilor î�n urma practicării acestei meditaț�ii, uneori chiar după prima ș� edinț�ă. Aceste vindecări spectaculoase au fost posibile pentru că subiecț� ii au reuș� it să î�ș�i modifice epigenetic exprimarea ADN-ului, activându-ș� i sau dezactivându-ș� i unele gene, schimbând modul î�n care ele î�ș�i manifestau proteinele î�n corpul lor fizic (după cum ai aflat î�n capitolul 2).
Cum funcționează centrii energetici din corpul tău
Urmează să analizăm mai atent, î�n mod individual, fiecare centru energetic, dar mai î�ntâi vreau să explic puț�in cum funcț�ionează aceș� tia. Gândeș� te-te la fiecare dintre ei ca la un centru individual de informaț� ie. Fiecare are propria energie specifică, purtând un nivel corespunzător al conș� tiinț�ei, propria emisie de lumină, exprimând informaț�ii foarte specifice, sau propria frecvenț�ă, purtătoare a unui anumit mesaj. Fiecare are, de asemenea, propriile glande individuale, proprii hormoni unici, propria chimie ș� i propriul plex de neuroni individuali. Gândeș� te-te la aceste grupuri individuale de reț�ele neurologice ca la niș� te mini-creiere. Iar, dacă fiecare dintre aceș� ti centri are propriul creier individual, atunci fiecare are ș� i propria minte. (Vezi figura 4.3, care enumeră localizarea fiecărui centru, precum ș� i anatomia ș� i fiziologia asociate fiecăruia.)
Binecuvântarea centrilor energetici
197
Figura 4.3 Fiecare centru energetic al corpului tău are propria compoziție biologică. Are glande proprii, hormoni, substanțe chimice și mini-creiere individuale (plexuri de neuroni) și, prin urmare, propria minte.
După cum ai văzut î�n al doilea capitol, mintea se creează atunci când conș� tiinț�a activează ț�esutul neurologic. Mintea este creierul î�n acț�iune, deci, dacă fiecare dintre aceș� ti centri energetici are un plex de neuroni, atunci fiecare are propria sa minte individuală sau, mai bine zis, fiecare centru are o minte proprie. Ce activează mintea este energia î�nzestrată cu direcț�ie ș� i intenț�ie, o intenț�ie conș� tientă.
198
SUPRANATURAL
Când fiecare dintre aceș� ti centri este activat, ei activează, la rândul lor, hormoni, ț� esuturi, substanț� e chimice ș� i funcț� ii celulare, ș� i emit energie.
De exemplu, când primul tău centru (sediul glandelor sexuale) este activat cu ajutorul energiei, mintea lui are o agendă ș� i o intenț�ie foarte specifice. Când tu, ca ființ�ă conș� tientă, ai un gând sau o fantezie – apropo, este vorba despre conș� tiinț�ă, care acț�ionează asupra ț�esutului neurologic – î�n faza imediat următoare, trupul tău se modifică fiziologic ș� i, prin urmare, ș� i energia ta. Organismul secretă substanț�e chimice ș� i hormoni prin intermediul glandelor corespondente, ca să te pregătească emoț�ional pentru contactul sexual. Î�n acel moment, centrul tău are mai multă energie ș� i acesta emite propria frecvenț�ă specifică cu un mesaj intenț�ionat.
Acea energie, purtând o intenț�ie conș� tientă, activează respectivul centru reproducător ș� i mintea din creier influenț� ează mintea din corp la nivelul plexului său nervos individual. Această minte, situată î�n acea zonă specifică a corpului, prin acest mini-creier, operează la nivelul subconș� tientului prin intermediul sistemului nervos autonom. El este dincolo de controlul tău conș� tient. S-ar putea spune că, î�n acel moment, trupul urmează mintea, deoarece mini-creierul din acest centru energetic activează glandele aferente, care, la rândul lor, activează hormonii corespunzători, semnalând substanț�ele chimice adecvate pentru schimbarea stării emoț�ionale a corpului ș� i a fiziologiei. Apoi, emiț�i o energie foarte clară, care transmite o directivă specifică din acest centru. Am simț�it cu toț�ii acest tip de energie din partea unei persoane cu o sexualitate foarte ridicată. Odată ce energia se miș� că prin ț�esutul neurologic sau
Binecuvântarea centrilor energetici
199
plexul de neuroni, acesta creează mintea la acel nivel, aș� a că, atunci când este activat, centrul are mintea sa proprie.
Cel de-al doilea centru are, la rândul său, propria minte. Ș� i atunci când î�i activăm mini-creierul ș� i, prin urmare, mintea, avem î�ncredere î�n instinctul nostru – petrecându-se aceeaș� i succesiune de evenimente î�n centrul său, după cum am văzut î�n cazul primului centru, î�nsă prin neurocircuite aferente, hormoni, substanț�e chimice, emoț�ii, energii ș� i informaț�ii diferite. De fapt, această zonă a fost numită al doilea creier, datorită sutelor de milioane de neuroni ș� i conexiuni neurale de aici (mai multe decât există î�n măduva spinală sau î�n sistemul nervos periferic). Î�n realitate, serotonina, hormonul responsabil pentru starea de bine, se găseș� te î�n proporț�ie de 95% î�n intestin, nu î�n creier.3 Aș� adar, a te î�ncrede î�n instinct î�nseamnă literalmente a te î�ncrede î�n intestinul tău. E aproape la fel ca ș� i cum corpul nostru ș� i creierul acestui centru pot suprascrie creierul ș� i mintea responsabile cu gândirea analitică ș� i raț�ională. Ce se î�ntâmplă î�nsă cu centrul cardiac? Ce se petrece când te laș� i condus de inimă? La fel ca î�n cazul primelor două centre, acest al patrulea centru, localizat î�n mijlocul pieptului, are propria sa frecvenț�ă, propriile substanț�e chimice, emoț�ii ș� i propriul mini-creier, care se extrag din câmpul de energie ș� i informaț�ie care î�l î�nconjoară. Iar atunci când te conduce inima, tinzi să fii mai grijuliu, mai bun, mai inspirat, mai altruist, mai plin de compasiune, mai generos, mai recunoscător, mai î�ncrezător ș� i mai răbdător. Când acest mini-creier primeș� te aceste informaț�ii, trimite instrucț�iuni ș� i mesaje către organele ș� i ț�esuturile care se află î�n acea parte a corpului, iar tu emiț�i o energie plină de iubire din acest centru specific de informaț�ie.
200
SUPRANATURAL
Acum să analizăm mai î�n detaliu ș� i î�n mod individual centrii energetici. Funcț�iile câtorva dintre ei se vor suprapune î�ntr-o oarecare măsură, dar, î�n mare parte, chiar dacă ș� tii puț�ine despre organismul tău, ele sunt destul de clare. Poț�i revedea figura 4.3, dacă e necesar.
O mai bună înțelegere a centrilor energetici
Primul centru energetic guvernează regiunea organelor sexuale, inclusiv perineul, podeaua pelviană, glandele conectate la vagin sau la penis, prostata, dacă eș� ti bărbat, vezica urinară, intestinul gros ș� i anusul. Acest centru energetic are legătură cu reproducerea ș� i procrearea, ejacularea, sexualitatea ș� i identitatea sexuală. Hormonii de estrogen ș� i progesteron, la femei, ș� i de testosteron, la bărbaț�i, sunt corelaț�i cu acest centru. Acest centru energetic este, de asemenea, asociat cu plexul nervos mezenteric inferior.
Î�n acest prim centru există o cantitate enormă de energie creativă. Gândeș� te-te la cantitatea de energie utilizată pentru a da viaț�ă ș� i a concepe un copil. Când acest centru este î�n echilibru, energia ta creativă curge cu uș� urinț�ă ș� i eș� ti bine î�nrădăcinat î�n identitatea ta sexuală. Al doilea centru energetic se află î�n spatele buricului, puț�in mai jos de el. Acesta guvernează ovarele, uterul, colonul, pancreasul ș� i partea inferioară a spatelui. Are legătură cu consumul, digerarea, eliminarea ș� i descompunerea alimentelor î�n energie – inclusiv cu enzimele digestive ș� i sucurile gastrice, precum ș� i cu enzimele ș� i hormonii care echilibrează nivelul de zahăr din sânge. Acest centru este conectat la plexul nervos mezenteric superior.
Binecuvântarea centrilor energetici
201
Acest centru energetic este, de asemenea, legat de reț�elele ș� i structurile sociale, de relaț�iile, sistemele de sprijin, familia, cultura ș� i relaț�iile interpersonale. Gândeș� te-te la el ca la centrul care te face să te implici î�n continuare sau să renunț�i – să consumi sau să elimini. Când acest centru este î�n echilibru, te simț�i î�n siguranț�ă ș� i la adăpost, atât î�n mediul tău î�nconjurător, cât ș� i î�n lume. Al treilea centru energetic este localizat î�n viscerele tale. Acesta reglementează stomacul, intestinul subț�ire, splina, ficatul, vezica biliară, glandele suprarenale ș� i rinichii. Hormonii asociaț�i includ adrenalina ș� i cortizolul, hormonii renali ș� i substanț�ele chimice, cum sunt renina ș� i angiotensina, eritropoietina ș� i toate enzimele hepatice, precum ș� i enzimele stomacale, cum sunt pepsina, tripsina, chimotripsina ș� i acidul clorhidric. Acest centru energetic este legat de plexul solar, care se mai numeș� te ș� i plex celiac.
El este asociat cu voinț�a, puterea, egotismul, controlul, determinarea, agresiunea ș� i dominaț�ia. Este centrul acț�iunii competitive ș� i al puterii personale, al stimei de sine ș� i al intenț�iei direcț�ionate. Atunci când cel de-al treilea centru este î�n echilibru, î�ț�i foloseș� ti voinț�a ș� i determinarea pentru a-ț�i depăș� i mediul ș� i condiț�iile de viaț�ă. Spre deosebire de cel de-al doilea centru, acesta se activează î�n mod natural atunci când percepi că mediul î�nconjurător nu este sigur sau este imprevizibil, trebuind să te aperi, să î�ț�i protejezi tribul sau pe tine î�nsuț�i. Cel de-al treilea centru se mai activează ș� i atunci când vrei ceva ș� i trebuie să-ț�i foloseș� ti corpul pentru a obț�ine acel lucru. Al patrulea centru energetic este localizat î�n spaț�iul din spatele sternului. Guvernează inima, plămânii ș� i glanda timus (principala glandă a imunităț�ii organismului, cunoscută
202
SUPRANATURAL
sub numele de „fântâna tinereț�ii”). Hormonii asociaț�i cu acest centru includ hormonul de creș� tere ș� i oxitocina, precum ș� i nici mai mult, nici mai puț�in de 1400 de substanț�e chimice diferite care stimulează sănătatea sistemului imunitar prin intermediul glandei timus (responsabilă pentru creș� terea, repararea ș� i regenerarea organismului). Plexul nervos pe care î�l conduce acest centru este plexul inimii.4
Primele trei centre sunt legate exclusiv de supravieț�uire ș� i reflectă natura noastră animală sau umanitatea. Î�nsă prin acest al patrulea centru energetic, facem trecerea de la egoism la altruism. Acest centru este asociat cu emoț�iile iubirii ș� i afecț�iunii, ale grijii, compasiunii, recunoș� tinț�ei, aprecierii, bunătăț� ii, inspiraț� iei, altruismului, plenitudinii ș� i î�ncrederii. Este originea divinităț�ii noastre; este sediul sufletului. Când acest al patrulea centru este î�n echilibru, ne pasă de ceilalț�i ș� i vrem să cooperăm pentru binele general al comunităț�ii. Simț�im o dragoste de viaț�ă autentică. Ne simț�im î�ntregi ș� i mulț�umiț�i de ceea ce suntem. Al cincilea centru energetic este localizat î�n centrul gâtului. Acesta guvernează tiroida, paratiroida, glandele salivare ș� i ț�esuturile gâtului. Hormonii asociaț�i cu acest centru includ hormonii tiroidieni T3 ș� i T4 (tiroxina), substanț�ele chimice paratiroidiene care guvernează metabolismul organismului ș� i nivelul de calciu aflat î�n circulaț�ie. Plexul nervos pe care î�l conduce acest centru este plexul tiroidian. Acest centru este asociat cu exprimarea iubirii simț�ite î�n cadrul celui de-al patrulea centru, precum ș� i cu rostirea adevărului ș� i cu abilitarea personală a realităț�ii prin limbaj ș� i sunet. Când al cincilea centru este echilibrat, vocea ta exprimă adevărul, ceea ce î�nseamnă inclusiv dragostea.
Binecuvântarea centrilor energetici
203
Eș� ti atât de mulț�umit de tine ș� i de viaț�a pe care o ai, că simț�i nevoia să î�mpărtăș� eș� ti gândurile ș� i sentimentele tale.
Al șaselea centru energetic este localizat î�n spaț�iul dintre spatele gâtului ș� i ceafă (dacă î�ț�i este prea greu să-l vizualizezi, gândeș� te-te la centrul creierului tău, puț�in mai spre spatele capului). Acesta guvernează glanda pineală, care este glanda sacră. Unii oameni numesc glanda pineală al treilea ochi, dar eu o numesc primul ochi. Este asociat uș� ii de acces către dimensiunile superioare ș� i schimbării percepț�iei pentru a putea vedea dincolo de văl sau a vedea neliniar realitatea. Când acest centru este deschis, funcț�ionează ca o antenă radio, pe care o poț�i folosi pentru a te conecta la frecvenț�e mai î�nalte, de dincolo de cele cinci simț�uri. Aici se trezeș� te alchimistul din tine. Am dedicat un î�ntreg capitol glandei pineale, deocamdată î�nsă trebuie să ș� tii că glanda pineală secretă hormoni precum serotonina ș� i melatonina, responsabili pentru ritmurile circadiene care te fac să te simț�i treaz î�n timpul zilei, î�n prezenț�a luminii vizibile, ș� i somnoros, ca reacț�ie la î�ntuneric, noaptea. De fapt, glanda pineală este sensibilă la toate frecvenț�ele electromagnetice, nu doar la lumina vizibilă, ș� i poate produce derivaț�i chimici corespunzători melatoninei, care î�ț�i schimbă viziunea realităț�ii. Când această glandă este î�n echilibru, creierul funcț�ionează î�ntr-o manieră clară. Eș� ti lucid ș� i mult mai conș� tient de lumea interioară ș� i cea exterioară, văzând ș� i percepând tot mai multe î�n fiecare zi. Al șaptelea centru energetic este localizat î�n centrul capului ș� i include glanda pituitară. Această glandă a fost numită glanda ș� efă, deoarece guvernează ș� i creează o armonie care descinde î�n cascadă de la acest centru al creierului
204
SUPRANATURAL
până la glanda pineală, glanda tiroidă, glanda timus, glanda suprarenală, glanda pancreatică ș� i tocmai până la glandele sexuale. Este centrul corpului, prin intermediul căruia experimentezi cea mai î�naltă expresie a divinităț�ii. Acesta este locul de origine al divinităț�ii tale, al nivelului cel mai î�nalt de conș� tiinț�ă. Când această glandă este î�n echilibru, eș� ti î�n armonie cu toate lucrurile.
Al optulea centru energetic este localizat la vreo 40 de centimetri deasupra capului, fiind aș� adar singurul centru energetic ce nu este asociat cu nicio zonă fizică a trupului. Egiptenii î�l numeau Ka. Reprezintă conexiunea cu universul, cu cosmosul, cu î�ntregul. Când acest centru devine activ, te simț�i demn de a recepta – ș� i acest lucru te deschide spre perspective, epifanii*, î�nț�elegeri profunde ș� i descărcări creative de frecvenț�ă ș� i informaț�ii care pătrund î�n corpul tău fizic ș� i î�n creier, nu din amintirile stocate î�n sistemul tău nervos, ci din cosmos, din univers, din câmpul unificat sau cum vrei tu să-i spui acelei puteri superioare sinelui tău individual. Prin intermediul acestui centru, accesăm datele ș� i memoria câmpului cuantic.
Evoluția energiei noastre
Acum, că am detaliat fiecare dintre aceș� ti centri energetici, hai să analizăm î�ntr-un mod mai dinamic felul î�n care funcț�ionează. Desigur, corpul nostru este proiectat să utilizeze energie î�n fiecare dintre aceș� ti centri, după cum am subliniat deja. Dar ce se î�ntâmplă când ne folosim energia ș� i î�n alte scopuri decât pentru supravieț�uire? Ce se î�ntâmplă atunci când, î�n loc să eliberăm toată energia spre exterior
* Epifanie – Revelație a unei realități sacre, mitice. (n.red.)
Binecuvântarea centrilor energetici
205
(pentru a procrea, a digera hrana, a fugi de pericol ș� i aș� a mai departe), î�ncepem să dezvoltăm constant o parte din acea energie, făcând-o să urce de la un centru la altul, crescându-ș� i frecvenț�a î�n timpul ascensiunii?
Iată cum ar arăta acest fapt: î�ncepem prin canalizarea energiei din primul centru. Când ne simț�im î�n siguranț�ă ș� i suficient de î�ncrezători pentru a crea, acea energie creativă evoluează, urcă ș� i curge î�n cel de-al doilea centru. Când trebuie să depăș� im o anumită limitare sau condiț�ionare din mediul nostru, reuș� im să-i dăm energiei creative o bună î�ntrebuinț�are, iar atunci aceasta va curge î�n cel de-al treilea centru: sediul voinț�ei ș� i puterii noastre.
Când trecem cu succes peste un obstacol din viaț�ă, unul care ne-a determinat să ne dezvoltăm ș� i să ne autodepăș� im, avem oportunitatea de a ne simț�i mai deplini, mai liberi, mai satisfăcuț�i, după care reuș� im să simț�im o dragoste autentică pentru noi î�nș� ine ș� i pentru ceilalț�i, pe măsură ce energia curge ș� i activează cel de-al patrulea centru energetic. Când se î�ntâmplă acest lucru, vrem apoi să ne exprimăm adevărul prezent – cele î�nvăț�ate, sau dragostea, sau deplinătatea trăită – iar acest lucru face ca energia să treacă mai departe ș� i să activeze cel de-al cincilea centru. După asta, când evoluț�ia energiei activează cel de-al ș� aselea centru, zonele inactive ale creierului se deschid, astfel î�ncât vălul iluziei se ridică ș� i percepem un spectru al realităț�ii mai amplu decât am î�ntâlnit vreodată. Î�n acel moment, î�ncepem să ne simț�im iluminaț�i, corpul intră î�ntr-o stare de armonie ș� i echilibru ș� i mediul nostru extern (inclusiv lumea naturală î�nconjurătoare) intră la rândul său î�ntr-o stare de armonie ș� i echilibru, î�n timp ce energia urcă ș� i activează cel de-al ș� aptelea centru.
206
SUPRANATURAL
Figura 4.4A Pe măsură ce ne dezvoltăm energia creativă, aceasta poate fi canalizată de la primul centru până la creier și dincolo de el. Fiecare centru energetic are propria frecvență individuală care poartă propria intenție individuală.
Din clipa î�n care simț�im acea energie iluminată, î�ncepem cu adevărat să ne simț�im merituoș� i ș� i energia poate urca, î�n sfârș� it, ș� i activa al optulea centru, unde primim
Binecuvântarea centrilor energetici
207
roadele eforturilor noastre: viziuni, vise, perspective, manifestări ș� i cunoș� tinț�e, care nu vin din mintea ș� i trupul nostru, ci de la o putere superioară dinlăuntrul ș� i din jurul nostru. Acest flux continuu de energie, care evoluează de la primul centru până la cel de-al optulea, este ilustrat î�n figura 4.4A.
Acesta este genul de evoluț�ie personală care se produce atunci când fluxul energiei este consistent – este ideal. Î�nsă cel mai adesea evenimentele din viaț�a noastră ș� i felul î�n care reacț�ionăm la ele fac ca energia să se blocheze ș� i să nu curgă conform acestui magnific model pe care tocmai l-am descris. Locurile î�n care se blochează energia sunt centrii asociaț�i cu problemele cu care te confrunț�i. Figura 4.4B ilustrează ce se î�ntâmplă atunci când energia se blochează ș� i nu mai poate curge spre centrii superiori.
Dacă, de exemplu, o persoană a fost abuzată sexual sau a fost condiț�ionată î�ncă din copilărie să creadă că sexul este ceva rău, energia poate rămâne blocată î�n primul centru, cel asociat cu sexualitatea, ș� i poate avea probleme î�n accesarea creativităț�ii. Dacă, pe de altă parte, o persoană î�ș�i poate accesa energia creativă, dar nu se simte neapărat destul de sigură pentru a-ș� i folosi creativitatea î�n lume (simț�indu-se, î�n schimb, o victimă î�n relaț�iile sociale ș� i interpersonale) ori dacă a fost traumatizată sau trădată de cineva, s-ar putea să reț� ină această energie î�n cel de-al doilea centru. Este posibil ca o asemenea persoană să simtă î�n exces vinovăț�ie, ruș� ine, suferinț�ă, stimă de sine scăzută sau teamă. Acum, dacă o persoană î�ș�i poate face energia să urce până la cel de-al treilea centru, dar are probleme de orgoliu ș� i se simte plină de sine, obsedată de sine, posesivă, dominatoare, furioasă, supra-competitivă,
208
SUPRANATURAL
ranchiunoasă, atunci energia i se blochează î�n cel de-al treilea centru ș� i s-ar putea să aibă probleme de autoritate sau de motivaț�ie. Dacă cineva nu-ș� i poate deschide inima ș� i simț�i dragostea ș� i î�ncrederea sau dacă î�i este frică să î�ș�i exprime iubirea sau ce simte cu adevărat, energia poate î�ngheț�a î�n cel de-al patrulea centru, respectiv î�n cel de-al cincilea.
Figura 4.4B Când energia rămâne blocată în corp, aceasta nu mai poate curge spre centrii superiori. Întrucât emoțiile sunt energie, aceste emoții rămân blocate în diverși centri și noi nu mai putem evolua.
Binecuvântarea centrilor energetici
209
Deș� i energia se poate bloca î�n oricare dintre aceș� ti centri, primii trei sunt cei î�n care se î�ntâmplă cel mai des acest lucru. Iar atunci când se blochează, energia nu mai poate evolua ș� i curge î�ntr-un flux neî�ntrerupt, aș� a cum am descris mai devreme, ș� i nu mai poate activa centrii energetici superiori, unde simț�im dragostea de viaț�ă ș� i unde vrem să dăruim ș� i altora. Realizarea acestui circuit, care să curgă aș� a cum trebuie, este unicul scop al practicării meditaț�iei Binecuvântării centrilor energetici, prin care binecuvântăm fiecare dintre aceș� ti centri pentru a debloca fluxul de energie.
Alimentarea din câmpul nostru energetic
După cum am discutat mai devreme, corpul nostru este î�nconjurat de câmpuri invizibile de energie electromagnetică, care poartă î�ntotdeauna o intenț�ie sau o directivă conș� tientă. S-ar putea spune că, atunci când activăm cei ș� apte centri energetici ai corpului, ne exprimăm energia din cadrul acestor centri. Simplu spus, atunci când noi, ca ființ�e conș� tiente, ne activăm o energie specifică dintr-un anumit centru, stimulăm plexurile neurologice asociate pentru a ajunge la un nivel al minț�ii care activează apoi glandele, ț�esuturile, hormonii ș� i substanț�ele chimice corespunzătoare fiecărui centru. Î�n momentul î�n care fiecare centru unic este activat, corpul emite o energie care poartă o informaț�ie sau o intenț�ie specifică acesteia.
Î�nsă, dacă continuăm să trăim î�n planul supravieț�uirii sau suntem excesiv de sexuali, de risipitori sau de stresaț�i, trăindu-ne viaț� a prin intermediul primilor trei centri, atunci ne alimentăm din acest câmp invizibil de energie
210
SUPRANATURAL
purtător de informaț�ie, care ne î�nconjoară trupul, transformând-o chimic î�n mod constant. Cu timpul, repetarea acestui proces determină reducerea câmpului care î�nconjoară corpul. (Vezi figura 4.5.)
Figura 4.5 Primii trei centri sunt consumatori de energie. Când utilizăm în exces acești primi trei centri, ne alimentăm constant din câmpul invizibil de energie, pe care o transformăm chimic. Câmpul care ne înconjoară trupul începe să se micșoreze.
Drept urmare, ne diminuăm lumina ș� i rămânem fără energia care să poarte intenț�ia conș� tientă prin aceș� ti centri, pentru a crea o minte corelată î�n cadrul fiecăruia. Î�n esenț�ă, ne exploatăm propriul câmp energetic ca pe o resursă. Acest nivel limitat al minț�ii, cu cantitatea sa limitată de energie din fiecare centru, va trimite un semnal limitat
Binecuvântarea centrilor energetici
211
celulelor, ț�esuturilor, organelor ș� i sistemelor organismului. Rezultatul poate duce la producerea unui semnal slăbit ș� i a unei frecvenț�e energetice mai scăzute, responsabilă cu transmiterea de informaț�ii vitale către corp. Prin urmare, scăderea frecvenț�ei semnalelor duce la î�mbolnăvire. S-ar putea spune că, la nivel energetic, toate bolile sunt o scădere a frecvenț�ei ș� i un mesaj incoerent.
Î�ț�i aminteș� ti că am spus că cei trei centri energetici inferiori ai corpului se preocupă de supravieț�uire, reprezentând natura noastră egoistă? Ei au legătură cu folosirea puterii, a agresiunii, a forț�ei sau a concurenț�ei, astfel î�ncât să putem supravieț�ui condiț�iilor de mediu suficient de mult timp pentru a consuma hrană, ca să putem fi bine alimentaț�i ș� i să procreăm, menț�inând continuitatea speciei (spre deosebire de cei cinci centri superiori, care reprezintă natura noastră altruistă ș� i care sunt preocupaț�i de emoț�ii ș� i gânduri mai dezinteresate). Natura a făcut ca aceș� ti trei centri inferiori să ofere foarte multă plăcere, pentru a rămâne angajaț�i î�n acț�iuni legate de ei ș� i de ceea ce reprezintă. A face sex (primul centru) ș� i a mânca (al doilea centru) sunt activităț�i tare plăcute, la fel cum sunt conectarea ș� i comunicarea cu alț�ii (de asemenea, al doilea centru). Puterea personală (al treilea centru) poate deveni î�mbătătoare, inclusiv succesul depăș� irii obstacolelor, obț�inerea a ceea ce ne dorim, competiț�ia ș� i victoria, supravieț�uirea î�ntr-un anumit mediu ș� i determinarea de a ne deplasa corpul î�ncoace ș� i î�ncolo. Î�nț�elegi deci de ce unii oameni tind să utilizeze î�n exces unul sau mai mulț�i dintre aceș� ti trei centri ș� i, făcând asta, consumă o parte mai mare din câmpul de energie vitală ș� i informaț�ie ce î�nconjoară trupul. De exemplu, o persoană
212
SUPRANATURAL
excesiv de sexuală extrage o cantitate suplimentară de energie din câmpul care î�nconjoară primul centru. O persoană blocată î�ntr-un sentiment de culpă sau de ruș� ine, care se simte o victimă, se ataș� ează de emoț�iile din trecut ș� i suferă constant, consumă î�n exces energie din câmpul ce î�nconjoară al doilea centru ș� i se ataș� ează de energia din acest centru. O persoană posesivă sau stresată extrage energie suplimentară din câmpul care î�nconjoară cel de-al treilea centru. Când conș� tiinț�a noastră nu evoluează, atunci nici energia nu evoluează.
Nivelul subatomic
Toate acestea î�ncep la nivel subatomic sau la nivel cuantic – deci hai să discutăm ce se î�ntâmplă. Vezi figura 4.6. Dacă iei doi atomi, fiecare dintre ei cu propriul nucleu, ș� i î�i pui la un loc, pentru a forma o moleculă, zona suprapusă a celor două cercuri unde se face legătura este locul î�n care se face schimbul de informaț�ii ș� i de lumină. Ș� i pentru că fac schimb de informaț�ii, fac schimb totodată ș� i de o energie similară cu o frecvenț�ă specifică. Ce ț�ine aceș� ti doi atomi la un loc, sub formă de moleculă, este un câmp invizibil de energie. Odată ce aceș� ti atomi se î�mbină, pentru a forma o moleculă ș� i pentru a schimba informaț�ii, capătă proprietăț�i ș� i caracteristici fizice diferite, cum ar fi o densitate diferită, un punct de fierbere diferit ș� i o greutate atomică diferită – pentru a numi doar câteva – decât atunci când erau alăturaț�i, separat. Este important de observat că ceea ce conferă moleculei proprietăț�ile sale specifice, precum ș� i menț�inerea formei ș� i structurii ei – î�n materie – este câmpul invizibil al energiei care î�nconjoară materia. Moleculele nu ar putea forma legături fără schimbul de informaț�ii ș� i energie.
Binecuvântarea centrilor energetici
213
Figura 4.6 În momentul în care atomii creează legături și fac schimb de energie și informații, formează molecule. Moleculele sunt înconjurate de un câmp invizibil de lumină, alcătuit din energie și informație, care îi conferă proprietățile fizice și menține legătura atomilor. Pe măsură ce moleculei i se alătură alți atomi, aceasta devine mai complexă și formează un compus chimic, care este, la rândul său, înconjurat de un câmp invizibil de lumină, iar energia și informația acestuia conferă moleculei proprietăți fizice și menține legătura atomilor. După alăturarea altor atomi compusului chimic, acesta devine mai complex și poate forma o celulă. Celula este înconjurată de propriul câmp invizibil de energie și informații, oferindu-i instrucțiuni de funcționare.
214
SUPRANATURAL
Apoi, un grup de celule care se îmbină se transformă într-un țesut, cu un câmp de energie și de informații care le permite celulelor să funcționeze în armonie. Țesuturile se îmbină, devenind un organ, cu un câmp de energie și informații care îi permite acestuia să funcționeze într-un mod sănătos. Organele se combină pentru a forma un sistem, la rândul său înconjurat de un câmp invizibil specific de lumină care îi conferă proprietățile fizice pentru funcționarea ca întreg. În cele din urmă, sistemele se îmbină pentru a forma un corp. Câmpul de lumină înconjurător al corpului menține energia și informația, conferindu-i acestuia proprietățile fizice necesare pentru a menține legăturile și oferindu-i instrucțiunile de viață.
Dacă mai adaugi un atom, formezi o altă moleculă, diferită, care are, la rândul ei, caracteristici ș� i proprietăț�i fizice diferite ș� i o structură atomică proprie. Iar dacă continui să adaugi din ce î�n ce mai mulț�i atomi, formezi un compus chimic, iar î�n jurul acestuia există un câmp invizibil de energie care î�i dă formă fizică ș� i viaț�ă. Aceste forț�e atomice sunt reale ș� i măsurabile. Dacă iei suficienț�i compuș� i chimici ș� i î�i î�mbini, vei forma, î�n cele din urmă, o celulă, care va fi ș� i ea î�nconjurată de un câmp invizibil de energie care dă viaț�ă celulei. Aceasta alimentează, de fapt, diferite frecvenț�e de lumină. Nici moleculele, ș� i nici sarcinile pozitive sau negative, nu sunt cele care instruiesc celula să facă ceea ce face. Potrivit unui domeniu nou din biologie, numit biologie informaț�ională cuantică, cei care oferă aceste informaț�ii sunt biofotonii, despre care am discutat anterior, ș� i modelele lor de lumină ș� i frecvenț�ă emise de celulă. Cu cât celula este mai sănătoasă, cu atât biofotonii emiș� i de ea sunt mai coerenț�i. Dacă î�ț�i aminteș� ti cele discutate până acum, coerenț�a este o expresie ordonată a frecvenț�ei. Schimbul de informaț�ii (prin intermediul frecvenț�elor electromagnetice de lumină) î�ntre
Binecuvântarea centrilor energetici
215
celulă ș� i acest câmp de energie î�nconjurător se produce mai repede decât viteza luminii, ceea ce î�nseamnă că se produce la nivel cuantic.5
Î�n continuare, dacă î�mbini un grup de celule, formezi un ț�esut ș� i acesta are un câmp invizibil de energie ș� i frecvenț�ă unificatoare coerentă, care determină toate aceste celule individuale să colaboreze armonios, funcț�ionând ca o comunitate. Dacă iei acest ț�esut ș� i î�l dezvolț�i î�ntr-o funcț�ie mai specializată, formezi un organ, care, la rândul său, are un câmp invizibil de energie electromagnetică. Acest organ primeș� te, literalmente, informaț�ii de la câmpul invizibil de energie. De fapt, memoria organului există efectiv î�n cadrul câmpului. Felul î�n care acest lucru î�i poate afecta pe pacienț�ii cu transplanturi este fascinant. Probabil cel mai celebru exemplu este cel al Clairei Sylvia, care a scris o carte intitulată A Change of Heart (Schimb de inimă), despre experienț�ele ei după ce a beneficiat de un transplant de inimă ș� i de plămâni, î�n 1988.6 Î�n primă fază, nu a aflat decât că primise organele de la un donator de sex masculin, î�n vârstă de 18 ani, care murise î�ntr-un accident de motocicletă. După transplant, dansatoarea ș� i coregrafa de 47 de ani a dezvoltat o pasiune pentru ș� niț�elul de pui, cartofii prăjiț�i, bere, ardeii iuț�i verzi ș� i batoanele Snickers, deș� i nu-i plăcuse nimic din toate astea î�nainte. Ș� i personalitatea i s-a schimbat: a devenit mai asertivă ș� i mai î�ncrezătoare î�n propria persoană. Fiica ei adolescentă a î�nceput chiar s-o tachineze pentru că î�ncepuse să meargă ca un bărbat. Când, î�n cele din urmă, Sylvia a luat contact cu familia donatorului, a descoperit că mâncărurile după care tânjea ea î�n urma transplantului
216
SUPRANATURAL
erau chiar preferatele bărbatului. Această informaț�ie vitală era depozitată î�n câmpul luminos al organului.
Cea mai spectaculoasă poveste care ilustrează acest aspect este cea a unei fete de 8 ani care, după ce i s-a transplantat inima unei fete de 10 ani, a î�nceput să aibă coș� maruri intense î�n care era ucisă.7 Donatoarea fusese î�ntr-adevăr omorâtă ș� i făptaș� ul nu fusese prins. Mama pacientei a dus-o la un psihiatru, care s-a convins că visele fetei aveau legătură cu evenimente reale. Au luat legătura cu poliț�ia, care a deschis o anchetă pe baza relatărilor detaliate despre crimă, inclusiv a informaț�iei despre locul ș� i momentul crimei, arma, trăsăturile fizice ale ucigaș� ului ș� i î�mbrăcămintea pe care o purta acesta. Criminalul a fost identificat, arestat ș� i condamnat.
Deci, î�n aceste cazuri, informaț�ia din câmpul energetic care înconjoară organul transplantat a schimbat expresia câmpului energetic al individului din momentul î�n care persoana a beneficiat de transplant – lumina ș� i informaț�ia sa diferite amestecându-se cu câmpul preexistent al pacientului. Receptorul poate prelua această informaț�ie din câmp sub formă de amintire, iar aceasta î�i influenț�ează mintea ș� i corpul. Energia, care deț�ine informaț�ii specifice, influenț�ează materia. Apoi, când grupezi mai multe organe, formezi un sistem – cum este cel muscular-scheletic, cel cardiovascular, cel digestiv, cel reproducător, cel endocrin, cel limfatic, cel nervos, sau cel imunitar, ca să numesc doar câteva. Aceste sisteme funcț�ionează extrăgându-ș� i informaț�ia din câmpul invizibil de energie ș� i conș� tiinț� ă care le î�nconjoară. Ș� i atunci când î�mbini toate sistemele, formezi un trup care, la rândul lui are un câmp î�nconjurător invizibil de energie
Binecuvântarea centrilor energetici
217
electromagnetică, iar acest câmp vital de lumină reprezintă ceea ce suntem noi cu adevărat.
Să revenim acum la hormonii de stres. După cum am afirmat anterior, atunci când funcț�ionezi î�n planul supravieț�uirii ș� i te alimentezi prea mult din câmpul energetic invizibil, transformând chimic energia î�n corpul tău fizic – fie că mănânci sau faci sex î�n exces sau eș� ti supra-stresat, ori toate trei deodată – acest câmp energetic din jurul corpului se diminuează. Asta î�nseamnă că nu mai rămâne suficientă energie sau lumină î�n jurul corpului pentru a oferi materiei instrucț�iunile necesare pentru homeostazie*, dezvoltare ș� i regenerare. Când se î�ntâmplă acest lucru, aceș� ti centri individuali nu mai recepț�ionează, nu mai procesează sau nu mai exprimă energie ș� i nu mai produc o minte neurologică sănătoasă care să transmită semnalele necesare către părț�ile corespunzătoare din corp unde se inervează aceș� ti centri. Î�ntrucât cea care creează mintea este energia î�nzestrată cu o intenț�ie conș� tientă, care se deplasează prin ț�esutul neurologic sau î�l activează, centrii energetici suferă o diminuare a exprimării minț�ii de a regla celulele, ț�esuturile, organele ș� i sistemele corpului, deoarece nu mai are energie care să treacă prin ele. Corpul î�ncepe să funcț�ioneze mai mult ca o bucată de materie, fără o energie coerentă corespunzătoare luminii ș� i informaț�iei. Aceste mini-creiere devin incoerente, la fel cum creierul nostru devine incoerent. Î�n plus, atunci când creierul este incoerent ș� i compartimentat din cauza hormonilor de stres, acest creier incoerent trimite un mesaj foarte incoerent – asemănător electricităț�ii statice î�ntr-un aparat de radio – prin sistemul
* Homeostazie – proprietate a organismelor vii de a-și menține constantele fiziologice în condiții diferite de mediu. (n.ed.)
218
SUPRANATURAL
nervos central către fiecare plex de neuroni care are legătură cu comunicarea corpului. Iar î�n momentul î�n care aceste mini-creiere primesc mesaje incoerente, ele transmit unul la fel prin organele, ț�esuturile ș� i celulele din fiecare zonă a corpului care are legătură cu aceș� ti centri. Acest lucru afectează la rândul său expresia hormonală ș� i conductivitatea nervoasă care traversează diferite organe, ș� i ț�esuturi, ș� i celule din organism, iar această incoerenț�ă î�ncepe să producă boală sau dezechilibru. Rezultatul este că, atunci când aceste creiere individuale devin incoerente, fiecare zonă corespunzătoare a corpului devine incoerentă. Ș� i când ele nu funcț�ionează bine, nici noi nu funcț�ionăm bine.
Creșterea energiei
Î�n meditaț� ia Binecuvântarea centrilor energetici, atunci când î�nveț� i cum să-ț� i concentrezi atenț� ia asupra acestor centri ș� i să devii conș� tient de spaț�iul din jurul lor, creezi coerenț�ă î�n fiecare dintre aceste mini-creiere î�n aceeaș� i manieră î�n care creezi coerenț�ă î�n creierul cel mare, pe care î�l ai î�n cap. Ș� i, recunoscând particula (materia), prin concentrarea atenț�iei î�n zona perineului (pentru primul centru) sau î�n spaț�iul din spatele buricului (pentru al doilea centru) sau î�n viscere (pentru al treilea centru) sau î�n centrul pieptului (pentru al patrulea centru) ș� i aș� a mai departe, î�ț�i ancorezi atenț�ia î�n acel centru. Iar locul î�n care î�ț�i concentrezi atenț�ia este ș� i cel î�n care î�ț�i plasezi energia. Apoi, î�ț�i vei muta atenț�ia – sau vei iniț�ia concentrarea – către spaț�iul din jurul fiecărui centru – conectându-te la energia de dincolo de aceș� ti centri. Făcând asta, este esenț�ial să intri î�ntr-o stare de emoț�ie superioară, cum ar fi
Binecuvântarea centrilor energetici
219
dragostea, recunoș� tinț�a sau bucuria. După cum ș� tii deja din capitolul precedent, acest lucru este important pentru că emoț�iile superioare sunt energie ș� i, cu cât poț�i să î�ț�i menț�ii concentrarea deschisă î�ntr-o stare de emoț�ie superioară, cu atât vei construi un câmp mai coerent, cu o frecvenț�ă foarte î�naltă, î�n jurul acelui centru din corp.
Odată ce ai construit un câmp coerent î�n jurul unui centru, acesta are o energie coerentă, cu instrucț�iunile potrivite din care să se alimenteze. Atomii, moleculele ș� i compuș� ii chimici care alcătuiesc celulele care alcătuiesc ț�esuturile care, la rândul lor, formează organele ș� i sistemele corpului, se vor alimenta dintr-un câmp nou de lumină ș� i informaț�ie ș� i dintr-o energie mai coerentă, purtătoare a unui mesaj mai intenț�ionat, oferind noi instrucț�iuni fiecărui centru din corp. Trupul va î�ncepe apoi să răspundă unei minț�i noi. Pe măsură ce abandonezi ș� i te muț�i î�n momentul prezent ș� i î�nț�elegi că locul î�n care î�ț�i concentrezi atenț�ia este ș� i cel î�n care î�ț�i concentrezi energia, poț�i î�ncepe să construieș� ti un câmp nou de lumină ș� i informaț�ie ș� i să ridici frecvenț�a semnalului. Iar acest gând intenț�ionat direcț�ionează energia prin fiecare centru, pentru a produce o minte nouă î�n acel creier individual. Pe măsură ce fiecare centru se alimentează dintr-un câmp nou de frecvenț�ă ș� i informaț�ie, trupul intră î�napoi î�ntr-o stare de echilibru ș� i homeostazie. Iar, î�n această nouă stare, cu cât creezi mai multă energie, cu atât mai spectaculoasă este schimbarea care poate rezulta. Pe de altă parte î�nsă, dacă rămâi blocat î�n emoț�iile de supravieț�uire, precum grija, frica, anxietatea, frustrarea, mânia, neî�ncrederea ș� i aș� a mai departe, nu ai această energie, această informaț�ie ș� i această lumină î�n jurul corpului.
220
SUPRANATURAL
Pe măsură ce frecvenț�a, lumina ș� i energia î�ncetinesc ș� i devin mai incoerente î�n cadrul fiecărui centru, ajungi să fii î�n mai mare măsură materie ș� i î�ntr-o măsură mai mică energie, până când trupul tău î�ncepe să se î�mbolnăvească. Iată de ce contează această meditaț�ie: pentru a accelera frecvenț�a, antrenând frecvenț�a dezorganizată inferioară î�ntr-o stare de coerenț�ă ș� i de ordine, ridicând frecvenț�a materiei sau antrenând materia î�ntr-o minte nouă ș� i mai coerentă. Dar ț�ine minte: nu poț�i face asta cu forț�a. Nu poț�i pur ș� i simplu să-ț�i doreș� ti sau să grăbeș� ti producerea acestui lucru. Poț�i reuș� i doar î�ncercând, nu sperând sau dorindu-ț�i asta, pentru că nu poț�i realiza procesul prin intermediul minț�ii conș� tiente. Trebuie să pătrunzi î�n mintea subconș� tientă, pentru că acolo se află sistemul de operare: sistemul nervos autonom care operează ș� i controlează aceș� ti centri. Trebuie să ieș� i din tiparul undelor cerebrale beta, pentru că acestea te menț�in î�n mintea conș� tientă, separat de subconș� tientul tău sau de sistemul nervos autonom, care conduce de fapt spectacolul. Cu cât meditaț�ia ta este mai profundă – trecând de la undele cerebrale beta la cele alfa ș� i chiar la teta (î�ntr-o stare aprofundată de meditaț�ie, pe jumătate treaz, pe jumătate adormit) – cu atât este mai lentă frecvenț�a ș� i ai un acces mai bun la sistemul de operare. Aș� adar, î�n timpul meditaț�iei Binecuvântării centrilor energetici, sarcina ta este să î�ț�i î�ncetineș� ti undele cerebrale ș� i să combini o emoț�ie superioară cu o intenț�ie, pentru a binecuvânta fiecare centru energetic spre binele suprem – insuflându-le viaț�ă prin iubire – predându-te apoi ș� i permiț�ându-i sistemului nervos autonom să preia controlul, pentru că el ș� tie deja ce să facă, fără niciun fel de ajutor din partea minț�ii conș� tiente. Nu gândeș� ti, nu vizualizezi ș� i nu
Binecuvântarea centrilor energetici
221
analizezi. Faci un lucru care la î�nceput poate părea dificil: sădeș� ti o sămânț�ă de informaț�ie ș� i o laș� i î�n pace, î�ngăduindu-i să ia instrucț�iunile ș� i energia necesare ș� i să le folosească pentru a crea mai mult echilibru ș� i ordine î�n corpul tău. De fapt, noi am măsurat cât de eficient pot folosi cursanț�ii noș� tri această meditaț�ie, atât pentru a-ș� i creș� te energia din cadrul fiecărui centru energetic, cât ș� i pentru a realiza echilibrul î�ntre centri. Pentru a obț�ine asta, am folosit aparatul de vizualizare a descărcării de gaz, despre care am amintit î�n capitolul precedent, efectuând măsurători asupra câmpurilor energetice ale participanț�ilor, î�nainte ș� i după practicarea meditaț�iei Binecuvântării centrilor energetici. Tehnologia GDV foloseș� te o cameră specializată î�n realizarea de imagini ale degetului unui subiect, î�n timp ce un curent electric slab (ș� i total nedureros) este aplicat pe vârful degetului, mai puț�in de o milisecundă. Corpul reacț�ionează la curent prin descărcarea unui nor de electroni alcătuit din fotoni. Deș� i descărcarea este invizibilă cu ochiul liber, camera GDV reuș� eș� te să o capteze ș� i să o transcrie î�ntr-un fiș� ier digital. Apoi, un program de calculator, numit Bio-Well, utilizează datele pentru a crea o imagine, precum cea din graficul 4 din secț�iunea color.
Graficele 4A-4D arată cât de echilibraț�i (sau dezechilibraț�i) sunt centrii energetici ai subiectului, atât î�nainte, cât ș� i după meditaț�ie. Programul Bio-Well foloseș� te aceleaș� i date GDV pentru a estima frecvenț�a fiecărui centru energetic ș� i a-l compara cu norma. Centrii energetici echilibraț�i ar trebui să apară î�ntr-un aliniament perfect, î�n vreme ce centrii dezechilibraț�i ar trebui să aibă un tipar cu abateri dinspre centru.
222
SUPRANATURAL
Mărimea cercului reprezentând fiecare centru energetic arată dacă energia lui este mai mică decât, egală sau mai mare decât media ș� i cu cât anume. Î�n partea stângă a fiecărui exemplu din graficul 4, sunt afiș� ate măsurătorile efectuate î�nainte de î�nceperea atelierului asupra centrilor energetici ai subiectului, î�n timp ce î�n partea dreaptă apar măsurătorile efectuate câteva zile mai târziu.
Priveș� te acum graficele 5A-5D. Partea din stânga a acestei figuri reprezintă măsurătoarea câmpului energetic care î�nconjoară corpul fiecărui student î�nainte de î�nceperea experienț�ei, î�n vreme ce î�n partea dreaptă este reprodusă măsurătoarea efectuată asupra câmpului care î�nconjoară corpul post-eveniment. Am folosit aparatul GDV ș� i pentru a măsura felul î�n care această meditaț�ie (precum ș� i restul meditaț�iilor din carte) dezvoltă câmpul energetic care î�nconjoară î�ntregul corp. După cum vei vedea imediat î�n instrucț�iuni, la î�nceputul meditaț�iei, le cer subiecț�ilor î�n mod repetat să î�ș�i concentreze atenț�ia nu doar asupra diferitelor părț�i corporale, ci ș� i asupra spaț�iului care le î�nconjoară – iar apoi, la sfârș� itul meditaț�iei, asupra spaț�iului din jurul î�ntregului corp. După cum ai aflat deja, locul î�n care î�ț�i concentrezi atenț�ia este ș� i cel î�n care î�ț�i plasezi energia, deci, dacă te concentrezi asupra acestui spaț�iu, atunci, î�n mod natural, ș� i energia ta se va î�ndrepta î�ntr-acolo. Făcând asta, î�ț�i foloseș� ti atenț�ia, conș� tientizarea ș� i energia pentru a construi ș� i î�ntări câmpul de lumină ș� i informaț�ie care î�nconjoară trupul. La rândul său, acest lucru creează ordine ș� i sintropie, î�n loc de dezordine ș� i entropie. Eș� ti acum î�n mai mare măsură energie decât materie, ș� i ai propriul câmp de lumină î�mbunătăț�it ș� i informaț�ii cu care te poț�i alimenta pentru a crea.
Binecuvântarea centrilor energetici
Meditația binecuvântării centrilor energetici
223
Această meditaț�ie a devenit una dintre cele mai populare î�n rândul cursanț�ilor noș� tri ș� i a avut un număr impresionant de rezultate supranaturale. După cum am procedat î�n capitolul precedent, î�ț�i voi oferi câteva instrucț�iuni de bază, ca să ș� tii cum să procedezi dacă decizi să practici meditaț�ia pe cont propriu. Î�ncepe prin a-ț�i plasa atenț�ia asupra primului centru energetic ș� i apoi deplasează-te, deschizându-ț�i atenț�ia spre spaț�iul din jurul acestui centru. Î�n momentul î�n care poț�i percepe spaț�iul din jurul centrului energetic, binecuvântează acest centru î�ntru binele suprem ș� i conectează-te apoi la emoț�ii superioare, precum iubirea, recunoș� tinț�a sau bucuria, pentru a creș� te frecvenț�a acestui centru ș� i a crea totodată un câmp coerent de energie.
Fă asta pentru fiecare dintre cei ș� apte centri energetici din corp ș� i, atunci când ajungi la cel de-al optulea, situat la aproximativ 40 de centimetri deasupra capului, binecuvântează-l cu recunoș� tinț�ă sau apreciere sau mulț�umire, fiindcă recunoș� tinț�a este starea ultimă a acceptării. Acest centru va î�ncepe să deschidă calea spre informaț�ii profunde din câmpul cuantic.
Acum, iniț�iază concentrarea ș� i direcț�ionează-ț�i atenț�ia asupra energiei electromagnetice care î�ț�i î�nconjoară î�ntregul corp, construindu-ț�i un câmp energetic nou. Pe măsură ce corpul tău se alimentează cu energie dintr-un câmp electromagnetic nou, devii î�ntr-o măsură mai mare lumină ș� i energie ș� i î�ntr-o măsură mai mică materie – ș� i î�ț�i ridici frecvenț�a corpului.
224
SUPRANATURAL
Nu uita: ca să creezi nelimitatul, trebuie să te simț�i nelimitat. Ca să te vindeci minunat, trebuie să te simț�i minunat. Exploatează emoț�ia superioară ș� i menț�ine-o pe tot parcursul meditaț�iei.
După ce ț�i-ai binecuvântat fiecare centru energetic, î�ntinde-te cel puț�in 15 minute. Relaxează-te, abandonează-te ș� i î�ngăduie-i sistemului nervos autonom să preia comanda ș� i să integreze toată această informaț�ie î�n trupul tău.
Capitolul 5
RECONDIȚIONAREA TRUPULUI PENTRU O MINTE NOUĂ Î�n acest capitol, vom discuta despre o tehnică revoluț�ionară pe care noi o folosim î�nainte de î�nceperea meditaț�iilor. O voi explica î�n detaliu aici, deoarece î�nț�elegerea modului î�n care funcț�ionează este vitală pentru capacitatea de a-ț�i schimba cu adevărat energia ș� i de a-ț�i elibera corpul de trecut. După cum vei vedea, folosirea corectă a respiraț�iei este unul dintre elementele-cheie ale devenirii supranaturale. Pentru a beneficia la maximum de această tehnică, cunoș� tinț�ele despre ceea ce vei face ș� i de ce anume vor servi drept temelie pentru această experienț�ă ș� i î�ț�i vor uș� ura modul în care o vei face – ca să nu mai vorbesc despre faptul că va spori eficienț�a tehnicii. Odată ce î�nț�elegi fiziologia modului î�n care funcț�ionează această tehnică de respiraț�ie specială, vei putea atribui î�nț�eles acestei activităț�i, o vei putea susț�ine cu o intenț�ie sporită, o vei putea practica aș� a
226
SUPRANATURAL
cum trebuie ș� i te vei putea bucura de beneficiile utilizării ei pentru extragerea minț�ii din corp ș� i, apoi, pentru recondiț�ionarea trupului î�n vederea unei minț�i noi.
Î�nainte să î�ncepem, vreau să trecem din nou î�n revistă bucla gândire-trăire despre care am discutat î�n capitolul 2, pentru că aceste concepte sunt esenț�iale meditaț�iei din cadrul acestui capitol. După cum î�ț�i aminteș� ti, gândurile provoacă reacț�ii biochimice î�n creier, care eliberează semnale chimice, iar acestea fac ca î�ntregul trup să reacț�ioneze î�ntocmai aș� a cum gândeș� ti. Aceste trăiri te fac apoi să generezi noi gânduri, care te fac să te simț�i î�ntocmai aș� a cum gândeș� ti. Deci gândurile î�ț�i conduc trăirile ș� i trăirile î�ț�i conduc gândurile, iar, î�n cele din urmă, această buclă se î�ntipăreș� te î�n creierul tău î�n aceleaș� i ș� abloane, care î�ț�i condiț�ionează trupul î�n trecut. Ș� i fiindcă emoț�iile sunt o î�nregistrare a experienț�elor trecute, dacă nu poț�i gândi î�ntr-un mod superior felului î�n care te simț�i, această buclă gândire-trăire te ț�ine ancorat î�n trecut ș� i î�ț�i creează o stare de existenț�ă constantă. Î�n acest fel, trupul tău devine mintea ta – sau, altfel spus, cu timpul, gândurile sunt cele care te manevrează ș� i devii sclavul sentimentelor tale. Deci, de î�ndată ce trupul tău devine mintea emoț�iei respective, corpul tău trăieș� te literalmente în trecut. Ș� i, î�ntrucât trupul tău este mintea ta inconș� tientă, trupul este atât de obiectiv î�ncât nu î�nț�elege diferenț�a dintre experienț�a din viaț�a ta, care creează acea emoț�ie, ș� i emoț�ia creată prin intermediul gândului. Odată prins î�n această buclă de gândire-trăire, corpul crede că trăieș� te î�n aceleaș� i trecut, 24 de ore pe zi, 7 zile pe săptămână, 365 de zile pe an. Corpul crede că are de-a face cu aceeaș� i experienț�ă trecută fiindcă, pentru el, emoția înseamnă literalmente acea experiență.
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
227
Să presupunem că ai trecut prin câteva experienț�e dificile î�n viaț�ă care te-au marcat emoț�ional ș� i nu ai mai reuș� it să depăș� eș� ti sentimentul de teamă, amărăciune, frustrare sau resentiment declanș� at de ele. Deci, de fiecare dată când ai parte de o experienț�ă î�n mediul tău î�nconjurător, asemănătoare uneia petrecute anterior, această experienț�ă te afectează ș� i ajungi să trăieș� ti aceleaș� i emoț�ii pe care le-ai avut la momentul producerii evenimentului originar. Dacă retrăieș� ti aceeaș� i emoț�ie pe care ai trăit-o î�n urmă cu 30 de ani, î�n clipa producerii evenimentului iniț�ial, este foarte posibil să te comporț�i î�n acelaș� i mod î�n care ai făcut-o atunci, pentru că emoț�iile î�ț�i conduc gândurile inconș� tiente ș� i comportamentele. Acum, aceste emoț�ii au devenit atât de familiare pentru tine, î�ncât ai ajuns să crezi că ele te reprezintă.
Dacă, î�n continuare, gândeș� ti, acț�ionezi ș� i te simț�i la fel, fără să schimbi nimic la tine, pe la vreo treizeci ș� i cinci de ani, personalitatea ta devine î�n cea mai mare parte un set memorat de gânduri automate, reflexe emoț�ionale, obiceiuri ș� i comportamente inconș� tiente, credinț�e ș� i percepț�ii subconș� tiente ș� i atitudini de rutină, familiare. De fapt, 95% din personalitatea noastră adultă devine o obiș� nuinț�ă, prin repetiț�ia faptului că trupul a fost programat să devină mintea noastră, iar trupul, nu mintea conș� tientă, este cel care conduce spectacolul.1 Asta î�nseamnă că doar 5% din personalitatea noastră este conș� tientă, iar restul de 95% este un program subconș� tient minte-corp. Aș� adar, pentru a crea ceva semnificativ diferit î�n viaț�ă, trebuie să găsim o modalitate de a ne extrage mintea din corp ș� i de a ne schimba starea de a fi, or tocmai acest lucru este gândit să facă meditaț�ia de la sfârș� itul acestui capitol.
228
SUPRANATURAL
Cum se stochează energia în corp
Acum, hai să ne uităm la modul î�n care funcț�ionează circuitul de gândire, î�n relaț�ie cu centrele energetice ale corpului – î�n special primele trei, centrele de supravieț�uire, unde se petrec cele mai multe probleme. Asta pentru că gândurile ș� i sentimentele majorităț�ii oamenilor activează aceste centre energetice. După cum î�ț�i aminteș� ti din capitolul precedent, fiecare dintre centrele energetice ale corpului are propria sa energie individuală, propria informaț�ie, propriile glande, hormoni, propria chimie ș� i propriile circuite neurologice – ș� i propriul mini-creier sau minte (î�ntr-adevăr, fiecare are mintea lui proprie). Aceste mini-creiere ajung să fie programate î�n corp să opereze subconș� tient prin intermediul sistemului nervos autonom. Î�n felul acesta, fiecare centru are propria energie, cu nivelul său corespunzător de conș� tiinț� ă ș� i fiecare este asociat cu o emoț�ie specifică, care corespunde acelui centru. Aș� adar, să presupunem că te gândeș� ti la ceva de genul: Șeful meu este nedrept. Figura 5.1 ilustrează cum acest gând declanș� ează o reț�ea neurologică î�n creier. Apoi, ai un alt gând: Sunt prost plătit, ș� i declanș� ezi un al doilea circuit neuronal. După care te gândeș� ti: Sunt pus să muncesc prea mult, ș� i î�n acel moment î�ncepi s-o iei razna. Pentru că mintea este creierul î�n acț�iune ș� i, dacă continui să gândeș� ti î�n acelaș� i mod ș� i î�ț�i activezi suficiente reț�ele de neuroni care se declanș� ează î�n tandem – î�ntr-o secvenț�ă, ș� ablon sau o combinaț�ie specifică – î�ț�i produci un nivel mintal, care î�ț�i creează apoi o reprezentare internă sau o anumită imagine despre tine î�nsuț�i î�n lobul frontal al creierului. Î�n acest loc, gândurile tale interne pot deveni mai reale decât mediul extern. Î�n cazul de faț�ă, te vezi pe tine î�nsuț�i drept o persoană
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
229
nervoasă. Dacă accepț�i, crezi ș� i te predai acestei idei, acestui concept sau acestei imagini, fără niciun fel de analiză, neurotransmiț�ătorii – mesagerii chimici care trimit informaț�ia î�ntre neuronii din creier ș� i care produc acel nivel mintal – î�ncep să influenț�eze neuropeptidele, care sunt mesagerii chimici creaț�i de sistemul nervos autonom î�n creierul limbic. Imaginează-ț�i neuropeptidele ca pe niș� te molecule de emoț�ie. Ele semnalează centrilor hormonali; î�n cazul de faț�ă, ele activează glandele suprarenale din cel de-al treilea centru energetic. Î�n momentul î�n care glandele renale î�ș�i eliberează hormonii, î�ncepi să simț�i cum î�ț�i sare muș� tarul. Ș� i difuzezi o semnătură energetică specifică, prin intermediul celui de-al treilea centru, care, de fapt, transmite mesajul următor: „Mai dă-mi î�ncă un motiv să mă simt aș� a cum mă simt deja – mai dă-mi un motiv să fiu nervos”. Pe măsură ce acest centru este activat, el produce o frecvenț�ă specifică, care transmite un anumit mesaj. Creierul monitorizează starea ta chimică ș� i, î�n momentul î�n care resimț�i nervozitate, va avea alte gânduri corespunzătoare felului î�n care te simț�i. Șeful meu e un mare ticălos! Ar trebui să-mi dau demisia! Ce șofer tâmpit! Colegul meu mi-a furat ideea! Eu am dreptate și toată lumea se înșală. El declanș� ează ș� i conectează circuite similare, î�n aceeaș� i manieră ș� i î�n mod continuu, iar dacă se activează un număr suficient de mare de asemenea circuite, continui să produci acelaș� i nivel mintal. Acest lucru î�ț�i reafirmă identitatea, aceeaș� i imagine, î�n prozencefal. Ș� i apoi creierul limbic creează ș� i mai multe neuropeptide de acelaș� i fel, care declanș� ează aceiaș� i hormoni î�n cel de-al treilea centru energetic ș� i î�ncepi să te simț�i ș� i mai nervos ș� i mai frustrat – iar asta te influenț�ează să ai din ce î�n ce mai multe gânduri corespunzătoare similare. Ciclul poate continua
230
SUPRANATURAL
decenii î�ntregi, fie că gândirea ta este justificată sau nu, iar apoi, redundanț�a acestui ciclu se î�ntipăreș� te î�n creier î�ntr-un anumit ș� ablon (î�n cazul de faț�ă, ș� ablonul nervozităț�ii) ș� i î�ț�i condiț�ionează î�n mod repetat trupul la trecut.
Figura 5.1 Acest grafic demonstrează modul în care stocăm energia sub formă de emoții în cel de-al treilea centru, ca urmare a faptului că suntem prinși într-o anumită buclă de gândire-trăire.
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
231
Trupul devine mintea nervozităț�ii, astfel î�ncât furia nu se mai găseș� te î�n creier (î�n acele 5 procente de gândire conș� tientă), ci, î�n schimb, emoț�ia furiei ajunge să fie depozitată î�n energia din trup-minte, î�n acele 95 de procente din mintea ta care sunt subconș� tiente. Ș� i fiindcă este î�n subconș� tient, nu eș� ti conș� tient de ce anume faci asta, dar tocmai asta se î�ntâmplă. Aș� adar, toată această emoț�ie, care a fost iniț�ial creată din gândire (pentru că toate gândurile au o energie corespunzătoare), ajunge să fie stocată ca energie î�n corp, î�n cel de-al treilea centru, ș� i anume î�n plexul solar.
Această energie stocată produce un efect biologic corespunzător – î�n cazul de faț�ă, ar putea fi vorba despre epuizare suprarenală, probleme digestive, afecț�iuni ale rinichilor sau un sistem imunitar scăzut – ca să nu amintesc de alte efecte psihologice, precum pierderea firii, nerăbdare, frustrare sau intoleranț�ă. De-a lungul anilor, continui să ai aceleaș� i gânduri, care continuă să declanș� eze aceleaș� i trăiri, pe care ț�i le î�ntipăreș� ti î�n minte î�ntr-un ș� ablon foarte limitat – ș� i, î�n acelaș� i mod, continui să î�ț�i recondiț�ionezi trupul să devină mintea furiei. Astfel, o cantitate enormă de energie creatoare este stocată î�n cel de-al treilea centru energetic al corpului ca furie, amărăciune, frustrare, intoleranț�ă, nerăbdare, posesivitate sau ură. Cum ar fi dacă, î�n loc să simț�i nervozitate, ai î�ncepe să ai gânduri care să te facă să te simț�i mai puț�in o victimă ș� i mai puț�in vinovat? Viața e prea grea! Sunt un părinte rău. N-ar fi trebuit să mă port așa grosolan. Oare am greșit cu ceva? Dacă te uiț�i la figura 5.2, vei vedea că se î�ntâmplă acelaș� i lucru: aceste gânduri declanș� ează o reț�ea neuronală diferită î�n creier. Dacă declanș� ezi ș� i conectezi suficiente
232
SUPRANATURAL
asemenea reț�ele, produci un nivel mintal diferit, iar creierul î�ș�i creează o imagine internă despre tine î�nsuț�i, prin care identitatea ta este reafirmată (î�n cazul de faț�ă, o persoană dominată de vinovăț�ie). Î�ncepi să te gândeș� ti: Dumnezeu mă va pedepsi. Nimeni nu mă iubește. Sunt un nimic. Odată ce accepț�i, crezi sau te predai acestor gânduri vinovate, fără niciun fel de analiză, neurotransmiț�ătorii care activează reț�elele neurale din creier influenț�ează, de data asta, un alt amestec de neuropeptide (neuropeptide echivalente gândurilor legate de sentimentul de vinovăț�ie), după care aceste neuropeptide declanș� ează un centru hormonal diferit – î�n cazul de faț�ă, cel de-al doilea centru. Iar, cu timpul, recreând aceeaș� i buclă de gândire-simț�ire ș� i simț�ire-gândire, î�ncepi să î�ț�i depozitezi energia î�n trup, î�n cel de-al doilea centru. Acest lucru î�ncepe să producă un efect biologic. Î�ntrucât trăieș� ti cu sentimentul de vinovăț�ie î�n stomac, s-ar putea să î�ncepi să resimț�i ameț�eală sau greaț�ă, sau s-ar putea să simț�i durere î�n acea zonă a corpului – precum ș� i alte emoț�ii, cum ar fi suferinț�a, nefericirea sau chiar tristeț�ea. Dacă, cu timpul, continui să te simț�i vinovat, atunci î�ncepi să ai tot mai multe gânduri vinovate care declanș� ează ș� i conectează mai mulț�i neuroni, care, la rândul lor, activează mai multe neuropeptide, ce determină eliberarea de hormoni suplimentari î�n cel de-al doilea centru. Continui totodată să difuzezi o semnătură energetică specifică, care poartă o informaț�ie specifică prin cel de-al doilea centru energetic către câmpul energetic al corpului tău.
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
233
Figura 5.2 Acest grafic demonstrează modul în care stocăm energia sub formă de emoții în cel de-al doilea centru, ca urmare a faptului că suntem prinși într-o buclă diferită de gândire-simțire.
Aș� adar, să presupunem acum că î�ncepi să ai cu totul altfel de gânduri. Ce se î�ntâmplă dacă ai fantezii sexuale legate de cineva? Î�n cazul acesta, î�ț�i activezi î�n creier o reț�ea diferită de neuroni ș� i produci un nivel mintal diferit. La fel ca î�n cazul dinainte, dacă activezi ș� i conectezi destule astfel de reț�ele, ajungi să obț�ii o reprezentare internă diferită î�n lobul frontal al creierului. Iar odată ce gândul sau
234
SUPRANATURAL
imaginea căreia î�i acorzi atenț�ie devine mai real decât lumea exterioară, î�n acel moment gândul devine, literalmente, acea experienț�ă ș� i produsul final al acestei experienț�e este sentimentul corespunzător. Ca urmare, corpul tău devine excitat. Acel centru este acum activat cu o energie specifică, purtătoare a unui mesaj sau a unei intenț�ii specifice, care activează apoi plexul individual de neuroni din acel centru pentru a produce o minte specifică, care semnalează apoi genelor din glandele corespunzătoare să producă substanț�e chimice ș� i hormoni echivalenț�i acelor gânduri. Î�n acel moment eș� ti convins că eș� ti armăsarul sau nimfa universului. Ș� i dacă accepț�i, crezi sau te abandonezi acestui gând sau acestei imagini despre tine î�nsuț�i, fără nicio altă analiză, atunci aceș� ti neurotransmiț�ători din creier vor î�ncepe să influenț�eze un amestec diferit de neuropeptide din creierul limbic. Vor activa hormonii din primul centru, programând sistemul nervos autonom să pregătească acest centru pentru activarea sa. Cred că efectele biologice care urmează î�ț�i sunt foarte cunoscute. Aceste reacț�ii biologice te vor face să te simț�i î�n continuare î�ntr-un anumit fel ș� i vei avea tot mai multe gânduri corespondente, echivalente acestui sentiment. Acum, vei stoca energie î�n primul centru ș� i vei difuza o semnătură vibraț�ională, purtătoare a unui mesaj specific din acel centru, către câmpul energetic din corpul tău. Creierul tău va monitoriza felul î�n care te simț�i ș� i vei î�ncepe să generezi ș� i mai multe gânduri echivalente – iar ciclul va continua. Acesta este modul î�n care trupul reacț�ionează faț�ă de minte, luând, î�n cele din urmă, locul acesteia.
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
235
Acum î�nț�elegi aș� adar cum gândurile î�ț�i condiț�ionează trupul să devină mintea oricărei emoț�ii pe care o trăieș� ti la un moment dat ș� i cum, atunci când se î�ntâmplă asta, stochezi mai multă energie î�n centrul energetic corespunzător acelei emoț�ii. Centrul î�n care este stocată majoritatea acelei energii este cel asociat emoț�iilor pe care le-ai resimț�it î�n mod repetat.
Dacă eș� ti excesiv de senzual, excesiv de sexual sau excesiv de preocupat de dorinț�a de a fi perceput de sexul opus ca o persoană atrăgătoare, energia ta se blochează î�n primul centru. Dacă eș� ti î�ncărcat prea mult de un sentiment de vină, de tristeț�e, teamă, depresie, ruș� ine, nevrednicie, stimă de sine scăzută, suferinț� ă ș� i durere, energia ta va rămâne blocată î�n cel de-al doilea centru. Iar dacă ai probleme cu furia, agresivitatea, frustrarea, posesivitatea, critica sau egotismul, energia ta se blochează î�n al treilea centru. (Să sperăm că până acum ai practicat meditaț� ia Binecuvântării Centrilor Energetici ș� i ai î�nceput să experimentezi modul î�n care energia din fiecare dintre centrii tăi este capabilă să evolueze de la un centru la altul, sporindu-ș� i frecvenț�a î�n timpul evoluț�iei.) Cu timpul, corpul devine mintea acelei emoț�ii ș� i odată ce energia, ca emoț�ie, este stocată (sau mai precis, odată ce este capturată) î�ntr-unul sau mai multe dintre aceste centre energetice inferioare, atunci corpul este literalmente în trecut. Asta î�nseamnă că nu mai ai energie disponibilă să î�ț�i creezi un destin nou. Când se î�ntâmplă acest lucru, corpul devine mai mult materie ș� i mai puț�in energie deoarece, după cum ai citit, primii trei centri (care se bazează pe emoț�ii de supravieț�uire) scad câmpul vital al energiei care î�ț�i î�nconjoară corpul.
236
SUPRANATURAL
Ca să fiu bine î�nț�eles, eu nu spun că n-ar trebui să faci sex niciodată, să nu te bucuri de mâncare sau să nu te simț�i stresat. Ce susț�in eu este că, atunci când nu eș� ti î�n echilibru, acest lucru se datorează faptului că primii trei centri sunt dezechilibraț�i. Ș� i imaginează-ț�i ce se î�ntâmplă când toț�i cei trei centri de supravieț�uire sunt stimulaț�i excesiv, î�n acelaș� i timp: poț�i să-ț�i dai seama î�n ce fel energia corpului se va diminua cu timpul. Când se î�ntâmplă asta, nu mai rămâne prea multă energie pentru dezvoltare, regenerare, reparare, vindecare, creaț�ie sau pentru recăpătarea echilibrului.
Prin aceleaș� i mijloace, mulț�i oameni care se simt dezechilibraț�i se pot retrage din propria viaț�ă ș� i î�ș�i pot limita cantitatea de hrană consumată. Digerând mai puț�ină mâncare, corpul are mai multă energie pentru căpătarea echilibrului. Totodată, ei ar putea practica abstinenț�a sexuală pentru o perioadă, pentru a-i permite corpului să se refacă. Î�n timpul acestei retrageri, vor renunț�a ș� i la stimularea constantă pe care o primesc î�n mod normal din mediul lor, inclusiv de la prieteni, copii, colegi de serviciu, programări ș� i agende, slujbă, computere, case ș� i telefoane mobile. Asta ajută corpul să nu reacț�ioneze (conș� tient sau inconș� tient) la toate aceste elemente familiare din lumea exterioară, care sunt asociate gândurilor ș� i amintirilor emoț�ionale din trecut. Tehnica de respiraț�ie pe care urmează să ț�i-o predau î�ț�i oferă o cale de a elibera energia captivă stocată î�n primii trei centri, astfel î�ncât să aibă libertatea de a se revărsa î�n creier – acolo de unde provine. Iar când foloseș� ti tehnica de respiraț�ie pentru a te descotorosi de aceste emoț�ii, acea energie devine disponibilă pentru scopuri mai î�nalte. Vei avea mai multă energie pentru a te vindeca, pentru a-ț�i
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
237
crea o viaț�ă diferită, a manifesta mai multă bunăstare sau a avea o experienț�ă mistică, ca să amintesc doar câteva posibilităț�i. Aceste emoț�ii sunt stocate î�n organism drept energie ș� i vor fi transmutate î�ntr-un alt tip de energie care poartă un mesaj diferit, prin emoț�iile superioare de inspiraț�ie, libertate, dragoste necondiț�ionată ș� i recunoș� tinț�ă. Este aceeaș� i energie, doar că este blocată î�n corp. Respiraț�ia este una dintre modalităț�ile de a extrage mintea din corp. Î�ț�i vei folosi corpul ca un instrument al conș� tiinț�ei pentru a-ț�i eleva energia – transformând aceste emoț�ii de supravieț�uire î�n emoț�ii creative. Pe măsură ce î�ț�i scuturi corpul de lanț�urile trecutului ș� i eliberezi această energie, obț�ii energia necesară pentru a realiza neobiș� nuitul – pentru a atinge supranaturalul.
Corpul ca magnet
Gândeș� te-te la un magnet î�n timp ce priveș� ti figura 5.3. Magneț�ii, desigur, au polaritate. Toț�ii au un pol nordic ș� i un pol sudic; un capăt are î�ncărcătură pozitivă, iar celălalt are î�ncărcătură negativă. Polaritatea dintre capetele unui magnet este cea care determină magnetul să producă un câmp electromagnetic. Cu cât polaritatea dintre cei doi poli este mai puternică, cu atât este mai mare câmpul electromagnetic pordus de magnet. Nu poț�i vedea câmpul electromagnetic, dar acesta există ș� i poate fi măsurat.
238
SUPRANATURAL
Figura 5.3 Un magnet este înconjurat de un câmp electromagnetic invizibil. Cu cât polaritatea dintre polul nordic și cel sudic este mai puternică, cu atât circulă mai mult curent prin magnet și câmpul electromagnetic este mai mare.
Forț�a câmpului electromagnetic al unui magnet poate influenț�a chiar ș� i materia. De exemplu, dacă iei niș� te pilitură de fier ș� i o aș� terni pe o foaie de hârtie, apoi pui o altă foaie de hârtie deasupra acesteia ș� i aș� ezi un magnet peste cea de-a doua foaie, pilitura de fier va fi organizată de câmpul electromagnetic al magnetului. Acesta este suficient de puternic î�ncât să afecteze realitatea materială, chiar dacă frecvenț�a câmpului nu poate fi percepută prin simț�urile noastre. Figura 5.4 ilustrează acest lucru.
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
239
Figura 5.4 Câmpul electromagnetic va organiza pilitura de fier plasată dedesubtul său conform modelului câmpului.
Pământul este un magnet. Ș� i, la fel ca orice alt magnet, are un pol nordic ș� i un pol sudic, precum ș� i un câmp electromagnetic care î�l î�nconjoară. Deș� i câmpul î�n sine este invizibil, ș� tim cu toț�ii că acesta există prin intermediul unui fenomen uimitor; câmpul electromagnetic al Pământului respinge fotonii Soarelui, iar, î�n timpul unei explozii solare sau al unei erupț�ii coronare masive, acest câmp respinge trilioane de fotoni expulzaț�i spre Pământ printr-un fenomen pulsatoriu, bogat colorat, cunoscut sub numele de auroră boreală.
240
SUPRANATURAL
Figura 5.5 Atunci când există un flux de energie care îți străbate corpul, la fel ca și în cazul unui magnet, există și un câmp electromagnetic măsurabil în jurul trupului. Când trăiești în planul supraviețuirii și te alimentezi din câmpul invizibil de energie care înconjoară corpul, îți diminuezi câmpul electromagnetic al corpului. În plus, când energia se blochează în primii trei centri de supraviețuire, din cauza faptului că ești prins în bucla gândire-simțire, corpul este străbătut de un curent mai slab, iar câmpul electromagnetic este redus.
Ș� i corpul tău este tot un magnet. Culturile străvechi (î�n special cele asiatice) cunosc acest lucru de mii de ani. Polul tău nordic este mintea ș� i creierul, iar polul tău sudic este corpul de la baza coloanei vertebrale. Când trăieș� ti prin intermediul hormonilor de stres (al emoț�iilor de
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
241
supravieț�uire) sau când utilizezi î�n exces ceilalț�i doi centri energetici, î�ț�i extragi energia î�n mod constant din acest câmp invizibil. Atunci, energia nu mai curge prin corp, pentru că acesta, aflat î�n modul de supravieț�uire, î�ș�i extrage energia din câmp ș� i o depozitează î�n trup – mai precis, î�n primii trei centri energetici. (Asta se î�ntâmplă atunci când este activată bucla gândire-simț�ire.)
Dacă acest lucru se î�ntâmplă vreme î�ndelungată, corpul va fi lipsit de sarcina electrică care î�l străbate ș� i, fără aceasta, nu va putea crea câmpul de energie electromagnetică care î�l î�nconjoară de regulă. Când se î�ntâmplă asta, corpul nu mai este un magnet. Î� n acel moment, este ca o bucată ordinară de metal: un magnet care ș� i-a pierdut î�ncărcătura. După cum poț�i vedea î�n figura 5.5, corpul devine atunci mai mult materie ș� i mai puț�in energie (sau mai mult particulă ș� i mai puț�in undă).
Bineî�nț�eles că, dacă ar exista o modalitate de a face din nou să circule această energie depozitată î�n primii trei centri, curentul ș� i-ar relua fluxul, iar corpul ș� i-ar recrea câmpul electromagnetic. Or tocmai asta face tehnica de respiraț�ie: ne oferă o modalitate de a ne extrage mintea din trup, restaurând câmpul electromagnetic î�nconjurător al corpului. Odată ce se î�ntâmplă acest lucru, ne putem folosi energia ș� i pentru alte lucruri, nu doar pentru supravieț�uire. Să aruncăm o privire asupra modului î�n care este construit corpul nostru fizic, astfel î�ncât să putem î�nț�elege cum este posibil acest lucru.
242
SUPRANATURAL
Figura 5.6 Sacrumul, coloana vertebrală și craniul sunt structurile osoase care protejează cel mai delicat sistem din corpul tău: sistemul nervos central, care controlează și coordonează toate celelalte sisteme.
Priveș� te figura 5.6. Ai un os la baza coloanei vertebrale care se numeș� te sacrum ș� i arată ca un triunghi cu baza î�n sus. Pe această bază stă coloana vertebrală, care se î�ntinde până la craniu. Î�n interiorul acestui sistem î�nchis se află sistemul nervos central, care este alcătuit din creier ș� i măduva spinării. Măduva spinării este, de fapt, o extensie a creierului. Craniul ș� i coloana vertebrală protejează acest sistem atât de delicat.
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
243
Sistemul nervos central este unul dintre cele mai importante sisteme ale corpului, deoarece controlează ș� i coordonează toate celelalte sisteme din corp. Fără ajutorul sistemului nervos central, nu ai putea digera mâncarea, nu ai putea să-ț�i controlezi vezica, nu ai putea să-ț�i deplasezi corpul ș� i inima nu ar putea să bată. Nu ai putea nici măcar să clipeș� ti fără sistemul nervos. Deci, te poț�i gândi la sistemul nervos ca la un sistem de cablaj electric care î�ț�i conduce maș� inăria trupului.
Î�n acest sistem î�nchis se află lichidul cefalorahidian, care este filtrat din sângele existent î�n creier. Acest lichid inundă creierul ș� i măduva spinării ș� i este responsabil pentru flotabilitatea sistemului nervos central. Funcț�ionează ca o pernă pentru protecț�ia creierului ș� i măduvei spinării î�mpotriva traumatismelor ș� i circulă pe niș� te căi ș� i culoare care transportă diverș� i nutrienț�i ș� i substanț�e chimice către diferite părț�i ale sistemului nervos ș� i î�n î�ntreg corpul. Prin î�nsăș� i natura sa, acest lichid acț�ionează ca o conductă pentru sporirea sarcinii electrice î�n sistemul nervos. Să revenim acum la sacrum. De fiecare dată când inspiri, osul sacrum se apleacă puț�in î�napoi, ș� i de fiecare dată când expiri, se apleacă î�nainte. Este o miș� care extrem de subtilă – prea subtilă pentru a fi observată, chiar dacă î�ncerci. Dar ea are loc. Ș� i, î�n acelaș� i timp, când inspiri, suturile craniului (articulaț�iile dintre plăcile individuale ale craniului, care se î�mbină ca niș� te piese de puzzle ș� i dau craniului un oarecare grad de flexibilitate) se deschid uș� or, iar când expiri, se î�nchid la loc.2 Iarăș� i, acest lucru este extrem de subtil. Nu simț�i când se produce. Miș� carea î�nainte-î�napoi a sacrumului î�n timpul inspiraț�iei ș� i expiraț�iei, î�mpreună cu deschiderea ș� i î�nchiderea
244
SUPRANATURAL
suturilor craniene, propagă o undă î�n lichidul acestui sistem î�nchis, pompând î�ncet lichidul cefalorahidian î�n susul coloanei până la creier, după ce a trecut prin patru camere numite apeducte cerebrale sau ventricule. Dacă ar fi să urmăreș� ti o moleculă de lichid cefalorahidian de la baza coloanei vertebrale până la creier ș� i apoi până la sacrum, ai vedea că î�i va lua 12 ore să facă un circuit complet.3 Deci, î�n esenț�ă, î�ț�i speli creierul de două ori pe zi. Vezi figura 5.7 pentru a vedea cum arată acest lucru.
figura 5.7 Când inspiri, sacrumul se apleacă ușor înapoi și suturile craniene se extind. Când expiri, sacrumul se apleacă ușor înainte și suturile se închid. Acest act natural al respirației propagă o undă care face ca lichidul cefalorahidian să circule în susul și în josul măduvei spinării și în întregul creier.
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
245
Gândeș� te-te aș� adar ce s-ar î�ntâmpla dacă ț�i-ai contracta muș� chii perineului (podeaua pelviană, aceiaș� i muș� chi pe care î�i utilizezi pentru actul sexual ș� i defecare) ș� i i-ai bloca astfel, apoi, cu ei blocaț�i, ț�i-ai contracta muș� chii abdomenului inferior, blocându-i ș� i pe ei, repetând după asta procesul pentru muș� chii abdomenului superior. Dacă ț�i-ai î�ncorda ș� i contracta continuu aceș� ti muș� chi î�n primii trei centri energetici, prin contractarea muș� chilor principali, lichidul din sistemul nervos central ar urca, aș� a cum este ilustrat î�n figura 5.8. Ai deplasa lichidul cefalorahidian î�n sus, î�n sistemul nervos central, pe coloana vertebrală. De fiecare dată când î�ncordezi muș� chii acestor centri, lichidul urcă forț�at.
Acum, imaginează-ț�i că î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia către creș� tetul capului. Locul î�n care î�ț�i concentrezi atenț�ia este ș� i cel î�n care î�ț�i concentrezi energia, deci, dacă î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia spre creș� tetul capului, aceasta va deveni ț�inta energiei tale î�n miș� care. Gândeș� te-te acum să inspiri pe nas o dată, î�ncet, regulat ș� i, î�n acelaș� i timp, să î�ț�i î�ncordezi ș� i să î�ț�i menț�ii î�ncordarea muș� chilor perineului, apoi a celor din abdomenul inferior, după care a celor din abdomenul superior – toate acestea î�n timp ce urmăreș� ti cum î�ț�i urcă respiraț�ia pe coloana vertebrală ș� i î�ț�i cuprinde pieptul, gâtul ș� i creierul, până î�n creș� tetul capului. Imaginează-ț�i că, atunci când ajungi î�n creș� tetul capului, î�ț�i ț�ii respiraț�ia ș� i continui să te î�ncordezi. Lichidul cefalorahidian va fi atras î�n sus, către creier.
246
SUPRANATURAL
Figura 5.8 Prin contractarea mușchilor intrinseci din partea inferioară a corpului și printr-o respirație înceată, regulată, pe nas, concentrându-ți atenția către creștetul capului, vei accelera mișcarea lichidului cefalorahidian spre creier și vei fi străbătut de un curent prin întregul corp, în sus, pe axa centrală a coloanei vertebrale.
Acest lucru este important deoarece lichidul cefalorahidian este alcătuit din proteine ș� i săruri solubile, iar î�n momentul î�n care proteinele ș� i sărurile se dizolvă î�n soluț�ie, ele capătă o sarcină electrică. Dacă iei o moleculă î�ncărcată electric ș� i o accelerezi – ca ș� i cum ai trage molecula de-a lungul coloanei vertebrale – creezi un câmp de inductanț�ă. Un câmp de inductanț�ă este un câmp invizibil al energiei electromagnetice care se miș� că circular î�n direcț�ia î�n care se
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
247
deplasează moleculele î�ncărcate electric. Cu cât accelerezi mai multe molecule cu sarcină electrică, cu atât câmpul de inductanț�ă este mai mare ș� i mai puternic. Priveș� te figura 5.9 pentru a vedea cum arată un câmp de inductanț�ă.
figura 5.9 Lichidul cefalorahidian este format din molecule încărcate cu sarcină electrică. Accelerând moleculele încărcate în sus, într-o singură direcție, de-a lungul coloanei vertebrale, produci u n câmp de inductanță care se mișcă în direcția moleculelor încărcate electric.
248
SUPRANATURAL
Figura 5.10A igura 5.10B Deoarece câmpul de inductanță este creat prin accelerarea lichidului cefalorahidian prin urcarea pe coloana verteb r a lă, acesta va atrage energia stocată în primii trei centri, ducând-o înapoi în creier. Odată ce se formează un flux de curent între baza coloanei vertebrale și creier, corpul capătă însușirea unui magnet și se cr eează un câmp electromagnetic toroidal.
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
249
Gândeș� te-te la măduva spinării ca la un cablu din fibră optică ce acț�ionează asemenea unei autostrăzi cu două sensuri, comunicând simultan informaț�ii din corp către creier ș� i invers. Î�n fiecare secundă, informaț�ii importante sunt transmise din creier î�n corp (cum ar fi dorinț�a de a umbla prin cameră sau de a te scărpina). Î�n acelaș� i timp, foarte multe informaț�ii sunt transmise din corp, prin coloana vertebrală, către creier (cum ar fi informaț�ia despre poziț�ia corpului tău î�n spaț�iu sau semnalul că ț�i-e foame). Odată ce accelerezi aceste molecule cu sarcină electrică î�ntr-o singură direcț�ie, î�n sus, pe coloana vertebrală, câmpul de inductanț�ă rezultat va inversa curentul de informaț�ie care curge din creier î�n jos, prin corp, ș� i va extrage apoi energia din cei trei centri inferiori, conducând-o prin coloană spre creier. Priveș� te figura 5.10A ca să î�nț�elegi cum funcț�ionează acest lucru. Acum, există un curent care trece prin corp ș� i sistemul nervos central – asemenea unui magnet – ș� i, prin urmare, acelaș� i tip de câmp de energie electromagnetică care î�nconjoară un magnet î�nconjoară ș� i corpul, după cum poț�i vedea î�n figura 5.10B. Câmpul de energie electromagnetică pe care l-ai creat este unul tridimensional ș� i, prin miș� carea lui, această energie creează un câmp de torsiune sau un câmp toroidal*. Apropo, forma acestui câmp electromagnetic reprezintă un model cunoscut î�n univers; el apare sub forma unui măr, precum ș� i a unei găuri negre dintr-o galaxie î�ndepărtată. (Vezi figura 5.11.)
* Toroidal – de forma unui tor, adică a corpului geometric care rezultă
din rotirea unui cerc în jurul unei axe situate în planul cercului, dar care nu trece prin centrul cercului. (n.red.)
250
SUPRANATURAL
Figura 5.11 De la mere la găurile negre, forma acestora este un model recurent al creației în natură.
Deci acum î�nț�elegi că, practicând această tehnică de respiraț�ie, î�ncepi să agiț�i serios toată această energie stocată. Iar dacă o practici corect de suficiente ori, vei trezi dragonul din tine.
Evoluția energiei către creier
Odată cu activarea acestei energii, sistemul nervos simpatic (un subsistem al sistemului nervos autonom care stimulează creierul ș� i corpul ca răspuns la o ameninț�are din mediul exterior) se activează ș� i el, iar energia î�ncepe să se deplaseze din cei trei centri energetici inferiori ai corpului către creier. Numai că, î�n loc ca trupul să fie stimulat de niș� te condiț�ii externe, î�ț�i activezi sistemul nervos simpatic prin activarea cu entuziasm a respiraț�iei din interior. Î�n
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
251
momentul î�n care sistemul nervos simpatic î�ncepe să fuzioneze cu sistemul nervos parasimpatic (un alt subsistem al sistemului nervos autonom care, de exemplu, î�ț�i relaxează creierul ș� i corpul după ce ai mâncat prea mult), este ca ș� i cum energia care provine din centrii inferiori ar fi transmisă către creier. Când această energie ajunge la trunchiul cerebral, se deschide o poartă care se numeș� te poarta talamică ș� i î�ntreaga energie este primită î�năuntrul creierului.
Odată ce această energie, stocată iniț�ial î�n organism, pătrunde î�n creier, ea produce modele de unde cerebrale gamma. (Am î�nregistrat numeroș� i cursanț�i care au produs unde cerebrale gamma pe parcursul acestei tehnici de respiraț�ie.) Undele cerebrale gamma – pe care eu le numesc superconș� tiinț�a – sunt remarcabile nu doar pentru că ele produc cele mai mari cantităț�i de energie dintre toate undele cerebrale, dar ș� i pentru că această energie vine din interiorul corpului, î�n loc să fie eliberată ca reacț�ie la un stimul din mediul î�nconjurător, din lumea exterioară.
Prin contrast, creierul produce unde cerebrale beta atunci când trupul eliberează hormoni de stres, făcându-te atent la pericolul din mediul î�nconjurător. Prin intermediul undelor beta, lumea exterioară pare mai reală decât lumea interioară. Î�n timp ce undele gamma creează un tip similar de stimulare a creierului – care provoacă apoi un sentiment sporit de conș� tientizare, conș� tiinț�ă, atenț�ie ș� i energie legat de experienț�e mai creative, transcendentale sau mistice – diferenț�a este că, prin intermediul undelor gamma, orice se î�ntâmplă î�n lumea ta interioară devine mult mai real pentru tine decât multe dintre experienț�ele avute î�n lumea exterioară. Priveș� te figura 5.12 ș� i examinează similitudinea dintre undele cerebrale beta ș� i cele gamma.
252
SUPRANATURAL
figura 5.12 Prin eliberarea energiei stocate în primii trei centri energetici ai corpului, creierul este stimulat și face tranziția spre undele cerebrale gamma. Atunci când se întâmplă acest lucru, creierul poate străbate mai întâi intervalul ocupat de undele cerebrale beta înalte, înainte de a ajunge în intervalul gamma. Undele beta înalte sunt produse de obicei prin excitarea creierului datorită stimulării provenite din mediul exterior, ceea ce ne face să ne îndreptăm atenția asupra cauzei. Undele cerebrale gamma sunt de obicei create prin stimularea venită din mediul nostru interior, ceea ce ne face să fim atenți la ce se întâmplă în lumea interioară a minții. Această comparație arată cât sunt de asemănătoare modelele undelor beta înalte și ale undelor cerebrale gamma, deși frecvențele gamma sunt mai rapide.
Mulț�i dintre cursanț�ii noș� tri care practică această tehnică de respiraț�ie produc unde beta î�nalte semnificative î�n drumul lor spre intervalul gamma (undele cerebrale cu cea mai mare frecvenț�ă) – sau rămân pur ș� i simplu î�n aceste stări beta de nivel foarte ridicat. Am descoperit că a fi la
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
253
nivelurile superioare beta poate semnala că eș� ti o persoană care acordă mai multă atenț�ie lumii interioare decât celei exterioare. Pe lângă observarea cantităț�ii mai mari de energie din creier î�n urma acestei tehnici de respiraț�ie, am mai văzut ș� i o coerenț�ă a creierului mult mai semnificativă.
Vezi graficele 6A ș� i 6B din secț�iunea color. Poț�i vedea acolo doi cursanț�i care au practicat cu succes această tehnică de respiraț�ie. Ei au unde cerebrale beta de o frecvenț�ă foarte î�naltă, care fac tranziț�ia spre undele cerebrale gamma. Observă amplitudinile ridicate ale undelor cerebrale gamma. Cu cât sunt mai mari amplitudinile, cu atât energia din creier este mai mare. Cursanț�ii manifestă î�ntre 160 ș� i 260 de deviaț�ii standard peste undele cerebrale gamma tipice. Pentru a avea un punct de referinț�ă, trebuie să spun că 3 deviaț�ii standard peste nivelul normal este considerat a fi un număr mare. Î�n graficul 6A(4), poț�i remarca, de asemenea, o mult mai mare coerenț�ă a creierului î�n urma respiraț�iei. Tiparele roș� ii din creier arată o coerenț�ă extrem de mare a creierului măsurată î�n fiecare stare a undelor cerebrale.
Practicând această puternică tehnică de respiraț�ie, î�ț�i extragi energia stocată î�n aceș� ti trei centri inferiori – energia pe care o foloseș� ti pentru orgasm ș� i pentru a concepe un copil, pentru a digera o masă sau pentru a scăpa prin fugă de un prădător – ș� i, î�n loc să o eliberezi chimic, o atragi î�n susul coloanei vertebrale ca ș� i cum ai bea un lichid cu paiul, ș� i o eliberezi î�n creier.
254
SUPRANATURAL
figura 5.13 Tubul prana este un tub de lumină sau de energie care reprezintă mișcarea forței vitale în sus și în jos de-a lungul coloanei vertebrale. Cu cât se deplasează mai multă energie de-a lungul coloanei vertebrale, cu atât este mai puternic câmpul tubului prana. Cu cât se deplasează mai puțină energie de-a lungul coloanei vertebrale, cu atât se livrează mai puțină energie vitală în corp.
De fapt, există un tub de energie sau lumină numit tubul prana care străbate coloana vertebrală (vezi figura 5.13). Prana este cuvântul sanscrit pentru „forț�a vieț�ii”. Yoghinii
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
255
ș� tiu despre acest tub – care nu este o structură fizică, ci una energetică – de mii de ani. Acest tub este considerat eteric datorită informaț�iilor electrice din coloana vertebrală care circulă constant prin el. Cu cât circulă mai multă energie î�n măduva fizică a spinării, cu atât se creează mai multă energie sub formă de lumină î�n acest tub. Ș� i cu cât se creează mai multă energie î�n acest tub, cu atât circulă mai multă energie î�n coloana vertebrală, iar expresia vieț�ii este mai măreaț�ă. Uneori, când predau această meditaț�ie, oamenii î�mi spun: „Nu-mi simt cu adevărat tubul prana”. Ei bine, nici urechea stângă nu ț�i-o simț�i prea bine până când nu î�ț�i concentrezi atenț�ia asupra ei, corect? Deci, atunci când î�ț�i cer să î�ț�i contracț�i muș� chii ș� i să î�ț�i deplasezi energia î�n sus, o vei trage prin coloana vertebrală ș� i vei crea un tub prana mai puternic de-a lungul măduvei spinării.
Este important să adaug că aceasta nu este o respiraț�ie pasivă – este un proces extrem de activ, de pasional. Mutarea acestei energii stocate – energie ce a fost depozitată ani la rând, poate chiar decenii – necesită un act de intenț�ie ș� i de voinț�ă. Pentru a-ț�i dezvolta emoț�iile limitate de supravieț�uire, la fel cum transformă alchimistul plumbul î�n aur, trebuie să iei emoț�iile care te limitează, precum furia, frustrarea, vina, suferinț�a, durerea ș� i teama, ș� i să le transformi î�n emoț�ii superioare, cum ar fi iubirea, recunoș� tinț�a sau bucuria. Alte emoț�ii superioare care trebuie luate î�n considerare sunt: inspiraț�ia, î�ncântarea, entuziasmul, fascinaț�ia, uimirea, mirarea, aprecierea, bunătatea, abundenț�a, compasiunea, î�ncrederea, nobleț�ea, onoarea, invincibilitatea, voinț�a necompromisă, tăria ș� i libertatea – ca să nu mai vorbesc despre divinitatea î�n sine, sensibilitatea î�n faț�a spiritului, î�ncrederea î�n latura ta necunoscută sau mistică sau vindecătoare.
256
SUPRANATURAL
Nu uita, dezvoltarea acestei energii necesită un nivel de intensitate care este superior trupului ca minte, superior dependenț�ei tale de orice fel de emoț�ie de supravieț�uire. Trebuie să fii inspirat să devii mai multă energie decât materie, folosindu-ț�i trupul ca instrument al conș� tiinț�ei pentru ascensiunea energiei tale. Aș� adar, nu î�ngădui trupului să fie mintea ta. Ț� ine minte că î�ț�i eliberezi energia blocată, transformând vina, sau suferinț�a, sau furia, sau agresivitatea î�n energie pură ș� i, î�n timp ce corpul eliberează această energie, tu te eliberezi pe tine î�nsuț�i ș� i te vei simț�i peste măsură de bucuros, î�ndrăgostit de viaț�ă ș� i motivat să trăieș� ti. Pe parcursul acestei meditaț�ii, î�n timp ce î�ț�i atragi energia î�n sus prin coloana vertebrală, î�ț�i urmezi respiraț�ia pe tot traseul, până î�n creș� tetul capului. Când aceasta ajunge acolo, vreau să î�ț�i ț�ii respiraț�ia, continuând să î�ț�i î�ncordezi muș� chii perineului ș� i ai abdomenului. Făcând asta, creș� ti presiunea din interiorul măduvei spinării ș� i coloanei vertebrale. Această presiune, numită presiune intratecală, se află î�ntr-un sistem î�nchis. Este aceeaș� i presiune pe care o exerciț�i când respiri ș� i ridici ceva greu – î�mpingi î�mpotriva măruntaielor tale. Î�nsă prin această respiraț�ie, vei direcț�iona toată această presiune î�n mod specific, toată această energie ș� i tot lichidul spinal, î�n susul coloanei vertebrale, către creier.
Când lichidul presurizat ajunge î�n spatele trunchiului cerebral, brusc, centrii creierului inferior, cum ar fi trunchiul cerebral, cerebelul ș� i creierul limbic, se deschid către această energie printr-un grup de nuclee numite formaț�iune reticulară. Energia ajunge apoi, prin poarta talamică, la talamus (partea creierului care transmite semnale de la receptorii senzoriali) situat î�n mezencefal ș� i care serveș� te ca o cutie de joncț�iune. După aceea, toată energia stocată
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
257
se mută direct î�n centrul superior al creierului, î�n neocortex. Atunci î�ncep să apară undele gamma. Când energia ajunge la talamus, este transmisă ș� i glandei pineale ș� i se î�ntâmplă ceva uimitor. Această glandă eliberează niș� te elixire foarte puternice, dintre care unul anesteziază mintea analitică ș� i creierul responsabil cu gândirea.
Figura 5.14 Pe măsură ce se deschide poarta talamică, multă energie stocată în corp trece prin sistemul activator reticular către talamus și glanda pineală. Apoi, energia aceasta este transmisă neocortexului, producând unde cerebrale gamma.
Vezi figura 5.14, care ilustrează talamusul, formaț�iunea reticulară, poarta talamică ș� i momentul î�n care energia atinge centrii superiori ai creierului.
258
SUPRANATURAL
Vom discuta mai multe despre glanda pineală î�ntr-un capitol ulterior, deocamdată este suficient să ș� tim că, atunci când se produce acest lucru, este ca un orgasm î�n creier. Aceasta este o energie foarte puternică, care a primit denumirea de miș� care kundalini*. Mie, personal, nu-mi place să folosesc acest cuvânt, deoarece ar putea să provoace opinii sau credinț�e care să rezulte dintr-o î�nț�elegere limitată a acestei energii, descurajând oamenii să practice această respiraț�ie, or eu nu vreau să î�nț�elegi că aceasta este energia pe care o evoci prin această tehnică de respiraț�ie.
Dacă priveș� ti graficul 6B(4) din secț�iunea color, poț�i vedea că zona care î�nconjoară glanda pineală este destul de activă î�n cazul cursantului care produce unde cerebrale gamma. Priveș� te săgeț�ile albastre. Zona roș� ie sugerează activarea energiei î�n glanda pineală, precum ș� i regiunea creierului limbic asociată cu emoț�iile puternice ș� i formarea de noi amintiri. Graficul 6B(5) este o imagine tridimensională a creierului aceluiaș� i cursant. Iarăș� i, zona pineală arată o cantitate semnificativă de energie care provine din creier.
Acceptarea emoțiilor superioare
Tocmai ai citit despre felul î�n care exerciț�iul din acest capitol extrage mintea din corp, eliberând energia depozitată î�n primii trei centri energetici – centrii de supravieț�uire. Odată ce faci acest lucru, e momentul să î�ț�i recondiț�ionezi trupul pentru o minte nouă, adică pentru partea a doua a
* Kundalini – derivat din cuvântul sanskrit kundal care înseamnă răsucire, buclă. Reprezintă energia primordială prezentă sub forma a trei bucle și jumătate care se învârt sub formă de spirală la baza osului triunghiular de la baza coloanei vertebrale numit osul sacru. (n.red.)
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
259
meditaț�iei, care presupune atingerea unor stări emoț�ionale superioare.
Vreau să lămuresc î�n acest punct de ce acceptarea emoț�iilor superioare este atât de puternică. După cum ai văzut î�n discuț�iile despre gene din cel de-al doilea capitol, ș� tim că cel care activează genele este mediul î�nconjurător, ș� i nu invers. Dacă o emoț�ie este produsul final al unei experienț�e din mediul î�nconjurător, cea care activează sau dezactivează exprimarea genei este emoț�ia.
Când accepț�i emoț�iile superioare pe parcursul acestei meditaț�ii, ce faci concret este să î�ț�i activezi genele î�naintea mediului î�nconjurător. Corpul nu î�nț�elege diferenț�a dintre o emoț�ie creată printr-o experienț�ă avută î�n mediul exterior ș� i o experienț�ă creată intern, prin asimilarea unei emoț�ii noi, elevate. Deci, atunci când î�mbrăț�iș� ezi această emoț�ie elevată ș� i ai gânduri superioare celor autolimitative, care te-au ț�inut blocat î�n trecut, corpul î�ncepe să se pregătească chimic pentru viitor (pentru că el crede că viitorul are loc chiar î�n acel moment). Cu alte cuvinte, dacă practici meditaț�ia corect, un timp suficient de î�ndelungat, corpul reacț�ionează ca ș� i cum vindecarea, sau orice altă condiț�ie pe care o reprezinț�i î�n mediul tău, s-a produs deja. Aceste emoț�ii superioare au o frecvenț�ă mai î�naltă (ș� i mai rapidă) decât emoț�iile de bază, cum ar fi vina, frica, gelozia ș� i furia. Ș� i, deoarece orice frecvenț� ă transportă informaț�ii, când schimbăm frecvenț�a, ne schimbăm ș� i energia. Noua energie poate aduce noi informaț�ii – o nouă conș� tiinț�ă sau un set nou de intenț�ii sau gânduri. Cu cât emoț�ia este mai elevată, cu atât frecvenț�a este mai rapidă ș� i cu atât te simț�i mai mult energie î�n loc de materie – ș� i cu atât mai mult creș� te energia disponibilă pentru a crea un câmp
260
SUPRANATURAL
energetic mai coerent, î�ndepărtându-te de boală ș� i aducându-te către starea de sănătate (sau, mai bine zis, către acț�ionarea unei gene, indiferent care). Pe de altă parte, când emoț�iile tale sunt autolimitative, ele au o frecvenț�ă mai joasă ș� i te simț�i mai mult materie decât energie – ș� i atunci e nevoie de mai mult timp pentru a crea o schimbare î�n viaț�a ta.
Iată un exemplu: Dacă la un moment dat î�n trecut ai fost ș� ocat, trădat sau traumatizat de un eveniment cu o î�ncărcătură emoț�ională ridicată care te-a lăsat î�ndurerat sau trist sau speriat, există toate ș� ansele ca, î�n numeroase feluri, acea experienț�ă să se fi î�ntipărit î�n biologia ta. La fel, e posibil ca genele activate de această experienț�ă să î�mpiedice vindecarea trupului. Deci, pentru a-ț�i schimba trupul î�ntr-o nouă expresie genetică, emoț�ia internă pe care o creezi trebuie să fie superioară celei din experienț�a exterioară trecută. Energia atitudinii tale sau amplitudinea inspiraț�iei tale trebuie să fie mai mare decât durerea sau tristeț�ea ta. Î�n acel moment, schimbi mediul interior al corpului, care este pentru celulă mediul său exterior; funcț�ionarea genelor responsabile de sănătate poate fi î�mbunătăț�ită, î�n vreme ce genele bolii pot fi inhibate. Cu cât emoț�ia este mai profundă, cu atât baț�i mai tare la uș� a ta genetică ș� i cu atât va creș� te măsura î�n care le semnalezi genelor să modifice structura ș� i funcț�ia organismului tău. Iată cum funcț�ionează.
De fapt, putem să ș� i probăm acest lucru pentru că, î�n 2017, la unul dintre atelierele noastre din Tampa, am măsurat expresia genelor printr-o selecț�ie aleatorie a 30 de participanț�i.4 Rezultatele au arătat că participanț�ii noș� tri au reuș� it să î�ș�i modifice semnificativ expresia a opt gene
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
261
pe parcursul atelierului de patru zile, prin modificarea stării lor interne. Posibilitatea ca rezultatul să se datoreze î�ntâmplării este de 1 la 20 – acesta este pragul de importanț�ă pe care î�l folosesc, de obicei, statisticienii. Funcț�iile acestor gene au o mare î�ntindere. Sunt implicate î�n neurogeneză, î�n dezvoltarea de noi neuroni, ca răspuns la noile experienț�e ș� i lecț�ii; î�n protejarea corpului î�mpotriva diferitelor influenț�e care tind să î�mbătrânească celulele; î�n reglarea reparării celulelor, inclusiv a abilităț�ii de a deplasa celule stem î�n acele locuri din organism unde trebuie să repare ț�esuturile distruse sau î�mbătrânite; î�n construirea de structuri celulare, mai ales a citoscheletului (cadrul de molecule rigide care dă forma ș� i aspectul celulelor noastre); ș� i î�n ajutarea organismului să identifice ș� i să elimine celulele canceroase, suprimând prin urmare dezvoltarea de tumori canceroase. Activarea genelor pentru neurogeneză a fost deosebit de importantă deoarece, de cele mai multe ori, cursanț�ii noș� tri erau î�n meditaț�ie, fiind atât de prezenț�i î�n lumea lor interioară, a imaginaț�iei, î�ncât creierul lor credea că se aflau î�n realitate. Vezi figura 5.15, de mai jos, pentru a afla ce face fiecare dintre aceste gene ș� i de ce sunt importante pentru sănătate.
262
CHAC1
CTGF
TUFT1
DIO2
C5orf66AS1 KRT24 ALS2CL
SUPRANATURAL Reglează echilibrul oxidant din celule, ajutând la reducerea radicalilor liberi care provoacă stresul oxidant (cea mai răspândită cauză a îmbătrânirii). Ajută la formarea și la dezvoltarea optimă a celulelor neurale.
Ajută la vindecarea rănilor, la dezvoltarea oaselor și la regenerarea cartilagiilor și a țesuturilor conjunctive. O expresie scăzută este asociată cu cancerul și bolile autoimune, cum ar fi fibromilagia.
Ajută la repararea și vindecarea celulelor, inclusiv la reglarea celulelor stem (celule nediferențiate sau „goale”, care se pot transforma în orice tip de țesut are nevoie organismul la un moment dat.) Implicată în procesul de mineralizare a smalțului dentar.
Importantă pentru sănătatea placentei și funcția tiroidă (implicată în producerea hormonului tiroidian T3). Ajută la reglarea metabolismului prin reducerea rezistenței insulinei, reducând astfel incidența afecțiunilor metabolice și ameliorând, se pare, dorințele și dependențele. Ajută și la reglarea dispoziției, mai ales a depresiei. Suprimă tumorile, ajutând la identificarea și eliminarea celulelor canceroase. Asociată cu o structură celulară sănătoasă. De asemenea, suprimă apariția anumitor celule canceroase, inclusiv a celor întâlnite în cazul cancerului colorectal. Suprimă tumorile, în special cele care contribuie la carcinomatoza celulelor scuamoase, un tip de cancer de piele.
Ajută la organizarea moleculelor care le oferă structura rigidă. Totodată, ajută celulele neurale să se dezvolte și RND1 să suprime anumite tipuri de celule canceroase (cum sunt cele întâlnite la cancerul de sân sau esofagian). Figura 5.15 Acestea sunt genele specifice care au fost reglementate pe parcursul atelierului noastru avansat din Tampa, Florida, în 2017.
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
263
Dacă participanț�ii la atelierele noastre au reuș� it să î�ș�i schimbe expresia genetică î�n doar câteva zile prin crearea de emoț�ii superioare, imaginează-ț�i ce poț�i face dacă practici această meditaț�ie vreme de câteva săptămâni. Folosind această tehnică de respiraț�ie pentru a elibera emoț�iile familiare stocate î�n corp timp de ani de zile, î�n care ai gândit ș� i te-ai simț�it la fel, ș� i, apoi, repetând emoț�ional noile stări î�n fiecare zi, prin exerciț�iu, aceste emoț�ii nelimitate vor deveni noua ta normalitate. Creierul va avea gânduri noi, echivalente acestor emoț�ii superioare. Î�n cele din urmă, prin asimilarea acestor emoț�ii superioare î�n dauna celor limitate, î�n momentul î�n care vei î�nț�elege că î�ț�i activezi gene noi ș� i produci noi proteine care sunt responsabile pentru schimbarea structurii ș� i funcț�iei corpului, vei putea atribui un î�nț�eles mai mare celor făcute de tine. Acest lucru va duce la o intenț�ie superioară, care va crea un rezultat ș� i mai măreț�.
Este un fapt ș� tiinț�ific dovedit că folosim aproximativ 1,5% din ADN. Restul se numeș� te ADN rezidual. Există un principiu î�n biologie care se cheamă înzestrare, prin care natura se asigură că nu iroseș� te nimic din ceea ce nu are de gând să folosească. Cu alte cuvinte, dacă există ADN rezidual, î�nseamnă că el există pentru un motiv – altfel, natura, î�n infinita sa î�nț�elepciune, l-ar fi eliminat prin evoluț�ie (conform legii universale: ce nu folosești, arunci). Aș� adar, gândeș� te-te la genele tale ca la o bibliotecă de potenț�iale. Există combinaț�ii infinite de variaț�ii genetice care pot fi exprimate î�n aceste gene latente. Ele aș� teaptă să le activezi. Există gene pentru o minte genială nelimitată, pentru longevitate, pentru nemurire, pentru o voinț� ă neabătută, pentru capacitatea de vindecare, pentru trăirea experienț�elor mistice, pentru regenerarea ț�esuturilor ș� i organelor, pentru activarea hormonilor tinereț�ii, astfel î�ncât să ai o
264
SUPRANATURAL
mai mare energie ș� i vitalitate, pentru memoria fotografică ș� i pentru a face lucruri ieș� ite din comun, ca să numesc doar câteva.
Totul este pe măsura imaginaț�iei ș� i creativităț�ii tale. Activând oricare dintre aceste gene î�naintea mediului î�nconjurător, corpul tău va exprima un potenț�ial mai mare, exprimând noi gene, făcându-le să producă noi proteine, pentru o exprimare superioară a vieț�ii. Deci atunci când î�ț�i cer să simț�i anumite emoț�ii superioare î�n timpul procesului de recondiț�ionare a trupului pentru o minte nouă, află că, î�mbrăț�iș� ând fiecare emoț�ie, baț�i la uș� a ta genetică. Aș� adar, te invit să te laș� i î�n voia procesului ș� i să te implici total î�n această experienț�ă.
Meditația recondiționării corpului pentru o minte nouă
Î�nainte să î�ncepem meditaț�ia formală, vom face câteva sesiuni de exersare. Ele se bazează pe instrucț�iuni individuale, aș� a că le poț�i î�nvăț�a pas cu pas. Odată ce ajungi să stăpâneș� ti fiecare pas, putem pune totul cap la cap. Să î�ncepem aș� adar din poziț�ia stând drept î�ntr-un scaun ș� i lipind ambele tălpi de podea sau stând pe jos î�n poziț�ia lotus (cu picioarele î�ncruciș� ate), cu o pernă sub fund. Pune-ț�i mâinile î�n poală, fără să le î�ncruciș� ezi. Dacă doreș� ti, poț�i î�nchide ochii.
Când eș� ti pregătit să î�ncepi, ridică-ț�i perineul, podeaua pelviană – aceiaș� i muș� chi pe care î�i foloseș� ti pentru actul sexual ș� i defecare. Nu î�ț�i ț�ine respiraț�ia î�n timp ce faci asta, respiră normal. Î�ncordează-ț�i aceș� ti muș� chi cât de tare poț�i ș� i rămâi î�ncordat cinci secunde; apoi opreș� te-te ș� i relaxează-te. Repetă procedeul pentru aceeaș� i perioadă de
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
265
timp. Repetă-l ș� i a treia oară, tot aproximativ cinci secunde, apoi relaxează-te din nou. Vreau să capeț�i control conș� tient asupra acestor muș� chi, pentru că urmează să î�i foloseș� ti î�ntr-un mod diferit.
Contractă-ț�i acum aceiaș� i muș� chi ai perineului ș� i, î�n acelaș� i timp, î�ncordează-ț�i muș� chii abdomenului inferior. Ridică-ț�i abdomenul inferior î�n sus ș� i î�năuntru, blocând primii doi centri. Menț�ine poziț�ia timp de cinci secunde, apoi relaxează-te. Ridică-ț�i din nou aceiaș� i muș� chi î�n sus ș� i î�năuntru ș� i î�ncordează-te. Stai aș� a î�ncă cinci secunde, apoi relaxează-te. Repetă procedeul î�ncă o dată. Nu uita să respiri î�n timp ce faci asta – nu-ț�i ț�ine respiraț�ia.
Acum, î�n faza următoare, î�ncordează-ț�i muș� chii perineului ș� i ai abdomenului inferior ș� i, î�n acelaș� i timp, î�ncordează muș� chii abdomenului superior. Î�n acest moment, î�ț�i î�ncordezi î�ntregul nucleu – primii trei centri. Rămâi î�ncordat timp de cinci secunde, apoi relaxează-te. Repetă procesul, trăgând î�napoi muș� chii un pic mai mult de data asta. Stai aș� a cinci secunde, apoi relaxează-te. Fă î�ncă o dată acest lucru ș� i, î�n timp ce î�ț�i contracț�i ș� i menț�ii î�ncordarea acestor muș� chi, vezi dacă nu î�i poț�i î�ncorda un pic mai tare ș� i ridica un pic mai sus. Menț�ine poziț�ia, apoi relaxează-te. Î�ntrucât experienț�a creează reț�ele neurologice î�n creier, executând fiecare pas ș� i construind pe baza celui precedent, î�ț�i instalezi un circuit neuronal î�n creier, care pregăteș� te experienț�a. Te rog să foloseș� ti aceiaș� i muș� chi pe care s-ar putea să-i fi folosit ani la rând, dar î�ntr-o manieră nouă acum. Această acț�iune va î�ncepe să stoarcă aceș� ti centri, ca să elibereze energia depozitată î�n corp un timp foarte î�ndelungat.
266
SUPRANATURAL
Acum, vom face o schimbare. Pune-ț�i degetul î�n creș� tetul capului ș� i î�nfige-ț�i unghia chiar î�n centrul scalpului, ca să ț�ii minte unde se află acel punct după ce î�ț�i î�ndepărtezi degetul. Nu uita că locul î�n care î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia este ș� i cel î�n care î�ț�i direcț�ionezi energia, aș� adar acel punct este ț�inta ta. Pune-ț�i mâinile î�napoi î�n poală ș� i, fără să-ți încordezi încă niciun mușchi, inspiră o dată pe nas, î�ncet ș� i regulat. Tot ce vreau să faci este să î�ț�i urmăreș� ti respiraț�ia de la perineu, prin abdomenul inferior, prin abdomenul superior, prin centrul pieptului, prin gât, prin creier, până î�n centrul capului, unde ț�i-ai pus degetul. Când ajungi acolo, ț�ine-ț�i respiraț�ia, menț�ine-ț�i atenț�ia chiar î�n acest punct ș� i permite-i energiei să î�ț�i urmeze conș� tientizarea. Stai aș� a circa zece secunde, apoi relaxează-te. Pune-ț�i din nou degetul î�n creș� tetul capului, apoi ia-l de acolo, dar asigură-te că simț�i î�n continuare punctul după ce ț�i-ai î�ndepărtat degetul. Pune-ț�i mâinile pe coapse. Acum, respiră î�ncă o dată, fără să î�ț�i mai î�ncordezi vreun muș� chi. De data asta, când respiri pe nas, imaginează-ț�i că sorbi energia prin acel tub – ca ș� i cum ai bea ceva cu paiul – până ajunge î�n creș� tetul capului. Când ajungi acolo, ț�ine-ț�i respiraț�ia aproximativ la fel de mult ca ș� i î�nainte ș� i dă-i voie energiei să-ț�i urmeze conș� tientizarea, apoi relaxează-te.
Acum a sosit momentul să punem totul cap la cap. Prin următoarea respiraț�ie, atunci când tragi aer pe nas, ridică aceș� ti muș� chi ș� i, î�n acelaș� i timp, trage-i î�năuntru. Î�ncepe prin a-ț�i bloca musculatura perineului, acț�ionând muș� chii abdomenului inferior ș� i contractând simultan muș� chii abdomenului superior. Iar î�n timp ce î�ț�i î�ncordezi muș� chii fiecărui centru – cu intenț�ia de a atrage toată energia stocată î�n partea inferioară a corpului către creier – urmăreș� te-ț�i
Recondiționarea trupului pentru o minte nouă
267
respiraț�ia cum străbate aceș� ti trei centri. Continuând să î�ț�i î�ncordezi aceș� ti muș� chi ș� i să î�ț�i blochezi primii trei centri, condu-ț�i respiraț�ia î�n sus prin piept (al patrulea centru), apoi prin gât (al cincilea centru), apoi prin creier (al ș� aselea centru). Condu-o până î�n creș� tetul capului, menț�ine-ț�i atenț�ia î�n acel loc ș� i nu respira î�n timp ce î�ț�i î�ncordezi î�n continuare muș� chii centrali. Stai aș� a circa zece secunde, apoi relaxează-te î�n timp ce expiri. Repetă această respiraț�ie de cel puț�in două ori, î�ncordându-ț�i muș� chii primilor trei centri î�n timp ce î�ț�i conduci respiraț�ia î�n susul coloanei vertebrale prin fiecare centru energetic, până î�n creș� tetul capului. Ț� ine-ț�i apoi respiraț�ia o vreme ș� i, î�n cele din urmă, relaxează-te î�n timp ce expiri.
Nu uita că, î�n timp ce faci asta, î�ț�i foloseș� ti trupul ca pe un instrument al conș� tiinț�ei ș� i intenț�ia ta deplină ar trebui să fie să î�ț�i extragi mintea din corp. Î�ț�i eliberezi energia care a fost blocată î�n cei trei centri inferiori ș� i o muț�i către centrii mai î�nalț�i, unde o poț�i folosi pentru vindecarea trupului sau crearea a ceva nou, î�n loc să o utilizezi strict pentru supravieț�uire.
Repetarea acestui exerciț�iu, până la familiarizarea cu aceș� ti paș� i, va fi foarte utilă î�nainte să î�ncepi practicarea câtorva meditaț�ii din această carte. Ai răbdare cu tine; la fel ca atunci când î�nveț�i un lucru, trebuie să repeț�i acest proces de multe ori î�nainte să-l stăpâneș� ti cu adevărat. La î�nceput, s-ar putea să pară ciudat, pentru că trebuie să î�ț�i sincronizezi acț�iunile trupului cu intenț�ia minț�ii. Î�n cele din urmă î�nsă, dacă exersezi tehnica de suficiente ori, vei putea să î�ț�i coordonezi aceste etape î�ntr-o singură miș� care. Sunt conș� tient că există numeroase alte tehnici de respiraț�ie ș� i s-ar putea să fi avut succes cu una dintre ele î�n
268
SUPRANATURAL
trecut. Chiar ș� i aș� a, te provoc să o î�ncerci pe aceasta, deș� i ai deja una preferată, pentru că, dacă faci ceva nou, poț�i trăi o experienț�ă nouă. Dacă continui să faci acelaș� i lucru, continui să recreezi aceeaș� i experienț�ă. Iar dacă nu faci nimic, nu obț�ii nimic. Da, această tehnică implică un efort adevărat, dar după ce vei căpăta experienț�ă, vei vedea că merită efortul cu vârf ș� i î�ndesat.
Acum eș� ti pregătit să î�ncepi meditaț�ia formală. Dacă achiziț�ionezi CD-ul Reconditioning the Body to a New Mind (Recondiționarea corpului pentru o minte nouă) sau descarci fiș� ierul audio de pe site-ul drjoedispenza.com, vei vedea că î�nregistrarea include ș� i o melodie pe care am ales-o special pentru a te inspira cu adevărat să-ț�i ridici nivelul energiei. Î�n timp ce asculț�i, vreau să interpretezi melodia ca pe o miș� care de energie. Dacă faci meditaț�ia pe cont propriu, practică respiraț�ia î�n timp ce asculț�i un cântec motivaț�ional cu o durată de 4-7 minute. Concentrează-te apoi, direcț�ionându-ț�i atenț�ia asupra diferitelor părț�i ale corpului, precum ș� i asupra spaț�iului care le î�nconjoară. Apoi, desfăș� oară-te sub formă de conș� tiinț�ă pură î�n câmpul unificat, rămânând î�n generosul moment prezent ș� i devenind acorporal, apersonal, amaterial, aspaț�ial ș� i atemporal. Acum este momentul să î�ț�i cultivi emoț�iile superioare, una câte una, repetându-le emoț�ional pe fiecare. Nu uita: Cu cât sentimentele tale sunt mai puternice, cu atât sporeș� ti reglarea propriilor gene. Binecuvântează-ț�i trupul, viaț�a, sufletul, viitorul, precum ș� i trecutul, binecuvântează-ț�i provocările vieț�ii ș� i inteligenț�a interioară care î�ț�i dă viaț�ă. Î�ncheie prin a mulț�umi pentru o viaț�ă nouă, î�nainte ca aceasta să apară.
Capitolul 6
STUDII DE CAZ: EXEMPLE VII ALE ADEVĂRULUI De-a lungul anilor, am descoperit că poveș� tile servesc unui scop foarte important: consolidează informaț�iile î�n mod practic. Relatarea experienț�ei cuiva î�ntăreș� te realitatea î�n ochii noș� tri. Î�n momentul î�n care î�nț�elegem provocările ș� i triumful pe care o persoană le-a avut de-a lungul călătoriei sale, de la o stare de conș� tiinț�ă la alta, î�ncepem să credem că am putea avea ș� i noi o experienț�ă similară. Poveș� tile fac totodată ca ideile desprinse din î�nvăț�ături să fie mai puț�in filosofice ș� i mult mai personale. Studiile de caz despre care urmează să citeș� ti se referă la persoane reale care au aplicat aceleaș� i informaț�ii pe care le-ai aflat ș� i tu din capitolele anterioare. Ele au î�nț�eles mai î�ntâi conceptele la nivel mintal, ca pe niș� te informaț�ii intelectuale, apoi le-au aplicat ș� i le-au experimentat cu trupul, pentru ca, î�n cele din urmă, să le transforme, la nivel
270
SUPRANATURAL
spiritual, î�n î�nț�elepciune. Pentru ca aceș� ti cursanț�i să realizeze aceste schimbări supranaturale, au trebuit să depăș� ească anumite aspecte sau limite pe care le aveau – iar dacă lor le-a reuș� it, î�ț�i poate reuș� i ș� i ț�ie.
Ginny își vindecă durerea cronică de spate și picioare
Pe 9 decembrie 2013, Ginny conducea pe o autostradă din Las Vegas când maș� ina ei a fost izbită din spate. Deș� i a frânat, impactul i-a catapultat maș� ina î�n automobilul din faț�ă, provocând un impact dublu. A simț�it pe loc o senzaț�ie de arsură î�n partea inferioară a spatelui ș� i durerea i-a cuprins piciorul drept. Când au sosit paramedicii, ș� i-a descris durerea ca fiind una moderată, dar după câteva zile, aceasta a crescut constant ș� i a devenit una severă. Cel mai tare resimț�ea durerea î�n zona lombară inferioară, din cauza herniei a două discuri (L4 ș� i L5). Totodată, durerea î�i radia ș� i î�n piciorul drept, până î�n talpă. Ginny a consultat un chiropractician* de trei ori pe săptămână, dar durerea s-a î�nrăutăț�it. S-a dus apoi la un doctor specializat î�n tratamentul durerilor, care i-a prescris un medicament cu efect relaxant pentru musculatură, Neurotină (un medicament pentru durerea nervilor), ș� i Meloxicam (un medicament antiinflamator nesteroidian). După
* Chiropractica se concentrează pe conformația fiecăruia, pe legătura
acesteia cu sistemul nervos și pe capacitatea corpului de a se guverna, regla si vindeca singur. Sănătatea optimă poate fi atinsă cu condiția ca nervii să fie cât mai puțin supuși la perturbări. Chiropractica îndepărtează aceste perturbări asupra sistemului nervos și permite astfel o mai bună funcționare, o mai bună vindecare și reducerea simptomelor, întrucât tratează „rădăcina” problemei. (n.red.)
Studii de caz: exemple vii ale adevărului
271
nouă luni, durerea era î�ncă intensă, aș� a că ș� i-a făcut injecț�ii î�n spate. Nu i-au fost de folos.
Ca urmare, Ginny a avut dificultăț�i de deplasare ș� i a descoperit că î�i este aproape imposibil să conducă maș� ina. Avea ș� i tulburări de somn, reuș� ind să doarmă patru sau cinci ore pe noapte. Durerea constantă din zona inferioară a spatelui se î�nrăutăț�ea când ș� edea, ridica un obiect sau stătea î�n picioare vreme î�ndelungată. Uneori, nu reuș� ea să stea jos mai mult de 20 de minute. Din aceste cauze, î�ș�i petrecea mare parte din zi î�n pat, unde durerea i se ameliora puț�in dacă stătea pe partea dreaptă cu genunchii î�ndoiț�i.
Ginny nu mai reuș� ea să aibă grijă de cei doi copii ai săi, de trei ș� i de cinci ani, ș� i nici nu mai putea munci la fel de mult ca î�nainte. Depindea de soț�ul ei să o ducă cu maș� ina î�ntr-un loc sau altul, fiindcă nu mai putea să conducă. Toț�i aceș� ti factori au creat serioase probleme financiare ș� i stres emoț�ional î�ntregii familii. Ginny a devenit deprimată ș� i supărată pe viaț�ă. Deș� i participase î�nainte de accident la un prim atelier al meu ș� i practicase meditaț�ia, după asta a î�ncetat să mai mediteze î�n mod regulat pentru că durerea devenise prea severă ș� i nu mai putea să stea aș� ezată sau să se concentreze. După doi ani, doctorul i-a sugerat o operaț�ie chirurgicală lombară pentru refacerea discurilor afectate de hernie. Dacă aceasta nu dădea rezultat, i-a spus el, Ginny putea lua î�n calcul o intervenț�ie suplimentară, inclusiv o spondilodeză*. S-a hotărât să dea curs primei operaț�ii.
* Spondilodeză – Tehnică chirurgicală neurochirurgicală sau ortopedi-
că care unește două sau mai multe vertebre; poate fi efectuată la orice nivel al coloanei vertebrale și împiedică orice mișcare între vertebrele topite. (n.red.)
272
SUPRANATURAL
Î�ntre timp, soț�ul ei a convins-o să participe la un alt seminar avansat al meu î�n Seattle, care era programat cu doar o săptămână î�naintea operaț�iei. A fost dureros pentru ea să stea jos pe parcursul zborului, dar a reuș� it. Deș� i Ginny s-a bucurat să î�ș�i revadă vechii prieteni ș� i să cunoască alț�ii noi la eveniment, a fost totuș� i nemulț�umită ș� i tristă că nu î�mpărtăș� ea acelaș� i entuziasm manifestat de restul lumii. Nu î�ș�i dorea decât să ia niș� te analgezice ș� i să se bage î�n pat. Când a plecat de la reuniunea din prima seară, prietena ei Jill, plină de compasiune ș� i de speranț�ă, i-a spus cu convingere: „Ginny, mâine o să te vindeci – chiar aici!”
A doua zi, am î�nceput la 6:00 dimineaț�a. Ginny s-a hotărât să evite medicamentele puternice, ca să poată fi prezentă la meditaț�ii ș� i să se bucure de experienț�ă. Din păcate, durerea i-a î�ngreunat concentrarea pe parcursul primei meditaț�ii ș� i s-a î�ntrebat dacă decizia de a participa nu fusese cumva o greș� eală.
Î�nsă, pe parcursul celei de-a doua meditaț�ii, după micul dejun, lucrurile s-au schimbat radical. Ginny s-a hotărât să se predea ș� i să-ș� i abandoneze reț�inerile. Meditaț�ia a î�nceput ca de obicei, cu exerciț�iul de respiraț�ie al extragerii minț�ii din corp, pe parcursul căruia le-am spus participanț�ilor să se concentreze asupra a două sau trei emoț�ii negative sau asupra unor aspecte limitative ale personalităț�ii lor. Le-am cerut să î�ș�i conducă la creier î�ntreaga energie stocată î�n primii trei centri de la baza coloanei vertebrale ș� i să o elibereze î�n final î�n creș� tetul capului. Mai î�ntâi, Ginny a ales să lucreze asupra mâniei ei, despre care credea că contribuise la menț�inerea durerii din corp vreme atât de î�ndelungată. Î�n timpul meditaț�iei, a simț�it cum energia urcă pe coloana vertebrală ș� i apoi cum
Studii de caz: exemple vii ale adevărului
273
o energie intensă î�i părăseș� te corpul prin ceafă. Al doilea aspect cu care a ales să lucreze a fost durerea. Î�n timp ce lucra cu respiraț�ia pentru a-ș� i muta mare parte din energia legată de durere din corp î�n creier, a simț�it aceeaș� i energie pe care o simț�ise când lucrase asupra mâniei, doar că, de data asta, a văzut că energia devine o lumină aprinsă, cu nuanț�e purpurii. A simț�it brusc că energia î�ncetineș� te ș� i scade î�n intensitate. Muzica s-a schimbat ș� i a î�nceput partea principală a meditaț�iei. Ginny s-a simț�it complet relaxată. Î�ș�i eliberase energia din corp.
Ca de obicei, am î�ndrumat grupul să simtă diferite părț�i ale corpului lor î�n spaț�iu ș� i să simtă spaț�iul din jurul trupurilor lor. Apoi, i-am î�ndrumat spre spaț�iul negru, infinit, care este câmpul cuantic. Le-am cerut să devină acorporali, apersonali, amateriali, aspaț�iali, atemporali ș� i să se transforme î�n conș� tientizare pură – conș� tienț�i că sunt conș� tienț�i î�n acest spaț�iu nesfârș� it. Mai î�ntâi, î�n timp ce eu dădeam instrucț�iuni, Ginny a trăit senzaț�ia că pluteș� te. A fost cuprinsă de un intens sentiment de pace ș� i de iubire necondiț�ionată ș� i a pierdut noț�iunea timpului ș� i a spaț�iului. Nu ș� i-a mai simț�it deloc corpul fizic ș� i nu a mai simț�it durere. Totuș� i, a rămas pe deplin prezentă, aș� a că auzea ș� i urma instrucț�iunile date de mine. – N-am mai trăit niciodată aș� a ceva, mi-a spus ea mai târziu. A fost ceva atât de profund, că nu se poate exprima î�n cuvinte. Simț�urile mi-au fost amplificate ș� i am simț�it conexiunea cu toată lumea, cu fiecare persoană, cu toate lucrurile, locurile ș� i momentele. Am fost parte a unui î�ntreg ș� i î�ntregul a fost parte din mine. Nu mai exista separare. Ginny a trecut dincolo de trupul ei, de mediul ș� i de timpul ei. Conș� tiinț�a ei s-a conectat la cea a câmpului unificat
274
SUPRANATURAL
(locul î�n care ea a spus că nu există decât unitate, fără separare). A găsit punctul optim al generosului moment prezent ș� i sistemul ei nervos autonom a intervenit ș� i a vindecat-o. La atelierele noastre avansate, cursanț�ii se î�ntind după fiecare meditaț�ie ș� i se abandonează meditaț�iei, î�ngăduind sistemului nervos autonom să preia controlul ș� i să le programeze corpul. La sfârș� itul acestei meditaț�ii, când le-am cerut tuturor să revină î�n noul lor corp, Ginny a fost surprinsă să descopere că nu mai simte absolut nicio durere când se ridică î�n picioare de pe podea – un proces pentru care, î�n mod normal, ar fi avut nevoie de ajutor. A î�nceput să meargă fără să ș� chiopăteze, cu spatele drept.
Am făcut o pauză de masă, dar Ginny nu a simț�it nevoia să mănânce prea mult ș� i nici chiar să vorbească. Era copleș� ită de experienț�a meditaț�iei. După doi ani de durere continuă, era liberă să trăiască fără ea. I-au dat lacrimile de bucurie ș� i, totodată, de nedumerire. Ș� i-a căutat două prietene, printre care ș� i Jill (care fusese atât de convinsă î�n seara precedentă că avea să se vindece). Acestea au î�ncurajat-o să facă unele miș� cări pe care nu era î�n stare să le execute când avea dureri – ș� i le-a realizat fără niciun pic de suferinț�ă. Î�n restul zilei, durerea nu a mai afectat-o, iar ea s-a simț�it conectată î�n continuare la câmpul unificat. Î�n acea seară, Ginny ș� i-a sunat soț�ul, care i-a spus că, î�ntr-un fel, ș� tia că se va vindeca de durere la atelier. A avut parte de o cină minunată alături de prietenii ei, iar când s-a dus la culcare, nu a mai luat niciun fel de medicament sau relaxant muscular. După ani de zile, a dormit toată noaptea ș� i s-a trezit plină de energie. A doua zi, am ghidat grupul pentru o meditaț�ie î�n mers (despre care vei avea ocazia să afli mai târziu). Ginny a reuș� it să meargă drept ș� i semeț� ,
Studii de caz: exemple vii ale adevărului
275
fără niciun fel de durere sau dificultate. E inutil să mai spun că ș� i-a anulat intervenț�ia chirurgicală ș� i s-a vindecat complet de durere.
Daniel este afectat de hipersensibilitatea electromagnetică
Î�n urmă cu vreo cinci ani, Daniel era (conform spuselor sale) un „antreprenor israelian, nebun, foarte stresat” de 25 de ani, care se forț�a să lucreze zilnic „la turaț�ie maximă” pentru a-ș� i construi o afacere de succes. Săptămâna de lucru de 60 de ore era una tipică pentru el. Î�ntr-o zi, î�n timp ce se î�nfuria ș� i urla din toț�i rărunchii la un client prin telefon, a simț�it cum î�i pocneș� te ceva î�n partea dreaptă a capului ș� i î�ș�i pierde cunoș� tinț�a. Când s-a trezit, nu a fost foarte sigur ce i se î�ntâmplase sau cât timp zăcuse inconș� tient, î�nsă avea cea mai groaznică durere de cap din viaț�a lui. A sperat că, dacă se va odihni, î�i va trece, dar s-a î�nș� elat. Î�n mod misterios, durerea î�i creș� tea exponenț�ial de fiecare dată când se afla î�n apropierea unui obiect care emitea frecvenț�e electromagnetice, inclusiv telefoane mobile, laptopuri, ecrane video, microfoane, camere video, reț�ele Wi-Fi sau relee de telefonie mobilă. Dacă cineva din apropiere răspundea la telefon, Daniel simț�ea. Nu mai trecuse niciodată prin aș� a ceva – de fapt, î�nainte lucrase î�n domeniul calculatoarelor ș� i nu simț�ise niciun fel de afecț�iune î�n preajma vreunui echipament electric, indiferent de ce tip. Daniel a consultat tot felul de doctori ș� i specialiș� ti, dar niciunul n-a reuș� it să descopere ce era î�n neregulă cu el. A efectuat o serie de teste de sânge, tomografii ș� i examinări clinice, dar toate rezultatele au fost negative. Unii
276
SUPRANATURAL
doctori nici măcar nu-l credeau ș� i dădeau ochii peste cap, de parcă Daniel ș� i-ar fi inventat simptomele. Câț�iva au vrut să î�i prescrie antidepresive, dar el a refuzat să le ia. I-au spus că durerea e doar î�n capul lui (ceea ce era adevărat, bineî�nț�eles, dar nu î�n sensul atribuit de medici).
Apoi, Daniel a î�nceput să consulte niș� te medici holistici*, care bănuiau că dezvoltase o afecț�iune rară, numită hipersensibilitate electromagnetică (EHS**). Deș� i existenț�a EHS este î�ncă o controversă pentru comunitatea medicală, Organizaț�ia Mondială a Sănătăț�ii recunoaș� te această afecț�iune.1 Mecanismul EHS rămâne necunoscut, dar dacă te gândeș� ti că, î�n proporț�ie de 78%, creierul este doar apă, iar aceasta conț�ine minerale (cum sunt cele regăsite î�n mod uzual î�n organism, inclusiv calciu ș� i magneziu) care conduc electricitatea, e de î�nț�eles că, pentru persoanele cu hipersensibilitate EHS, această sarcină electromagnetică naturală ar putea fi cumva amplificată î�n preajma obiectelor care semnalează ș� i emit radiaț�ii electromagnetice.
Asemenea multor persoane cu EHS, pe lângă durerile de cap, Daniel resimț�ea o durere ș� i o epuizare cronice. Chiar dacă dormea 12 ore, tot se trezea epuizat. Unul dintre medicii holistici i-a sugerat să ia zilnic 40 de suplimente alimentare pentru a combate efectele bolii, dar nu i-au fost de niciun ajutor. Era î�ntr-o stare vecină cu agonia. Î�n scurt timp, Daniel a fost nevoit să-ș� i î�nchidă afacerea. A intrat î�n datorii ș� i a pierdut lucrurile pentru obț�inerea cărora lucrase
* Medicina holistică – Este o formă de vindecare care implică o persoană
în întregul ei: trup, minte, spirit și emoții. Potrivit acesteia, o persoană poate avea o sănătate perfecta dacă are echilibru în viață. Un medic holistic poate folosi o mulțime de forme de tratament pentru a trata un pacient, de la medicina convențională la terapia alternativă. (n.red.)
** EHS – Electromagnetic Hypersensitivity. (n.red.)
Studii de caz: exemple vii ale adevărului
277
din greu. Î�n cele din urmă, a declarat falimentul ș� i a trebuit să se mute cu mama sa.
– Efectiv, m-am retras din viaț�ă, mi-a spus el. Eram un zombie, pentru că nu puteam gândi, nu mă puteam concentra, nu puteam face nimic. Niciun lucru nu-mi era de ajutor ș� i de fiecare dată când mă apropiam de lumea reală, mă alegeam cu o durere puternică de cap.
De altfel, Daniel mi-a spus că, dacă se apropia cumva de vreun obiect care emitea un semnal, durerile de cap se î�nrăutăț�eau de o mie de ori – până î�l aduceau î�n pragul unei prăbuș� iri emoț�ionale. Daniel î�ș�i petrecea majoritatea timpului ghemuit ca o minge î�n patul din micul dormitor al casei mamei sale, plângând de durere. – Î�mi iroseam viaț�a, a spus el, privind cum toț�i prietenii mei se căsătoreau, aveau copii, erau promovaț�i, î�ș�i cumpărau case – ș� i aș� a mai departe. Când a î�nceput să aibă gânduri sinucigaș� e, prietenii ș� i familia l-au î�mpins să î�ncerce ceva care să-l ajute.
Din cauza oboselii cronice, a depresiei ș� i a durerii puternice, lui Daniel î�i rămânea doar o jumătate de oră de energie î�n fiecare zi, aș� a că a î�nceput să folosească acest timp pentru a găsi ceva care să-i î�mbunătăț�ească starea î�n care se afla. La trei ani după declanș� area simptomelor, a citit cartea mea You Are the Placebo (Tu ești placebo)*. – Mi-a picat o fisă, mi-a spus el la un atelier pe care l-am susț�inut recent. Am ș� tiut că asta era soluț�ia. Aș� adar, a î�nceput să practice meditaț�ia Schimbarea Credinț�elor ș� i Percepț�iilor despre care vorbesc î�n acea carte. Foarte treptat, Daniel a î�nceput să simtă mai puț�ină durere,
* Carte și audiobook apărute la Editura Act și Politon. (n.ed.)
278
SUPRANATURAL
aș� a că a continuat să practice această meditaț�ie. După o vreme a descoperit meditaț�ia Binecuvântarea centrilor energetici ș� i a î�nceput s-o practice ș� i pe asta. – Când am făcut-o prima dată, mi-a spus Daniel, s-a î�ntâmplat ceva ce nu pot explica.
Când a ajuns la cel de-al ș� aselea centru energetic, a spus că a fost ca un spectacol de lumini care i se desfăș� ura î�n cap. A văzut cum anumite zone ale creierului, care fuseseră î�nchise, au î�nceput brusc să se lumineze ș� i să comunice î�ntre ele. Apoi, o rază uriaș� ă, pe care el a descris-o drept „lumină iubitoare”, i-a ieș� it din creș� tetul capului. Experienț�a lui interioară din acel moment a fost mai reală decât amintirea experienț�ei trecute, care î�i provocase durere.
Î�ncepând din acel moment, Daniel a observat o schimbare semnificativă. După meditaț�ie, avea zece minute î�n care nu simț�ea niciun fel de durere. Perioadele fără durere au î�nceput să fie din ce î�n ce mai lungi, până când, după câteva luni, n-a mai simț�it deloc durere. Apoi i-a venit ideea că ar trebui să folosească meditaț�iile pentru a-ș� i modifica starea interioară, î�n timp ce era expus câmpurilor electromagnetice care î�i făceau rău. Aș� a că a î�nceput să mediteze î�n faț�a telefonului mobil sau a laptopului. La î�nceput a fost dureros, dar, la fel ca î�nainte, după meditaț�ii a î�nceput să nu mai simtă durerea ș� i aceste perioade au ajuns să devină tot mai lungi odată cu trecerea timpului. Î�n cele din urmă, Daniel a fost pregătit pentru î�ncă un pas important. A î�nchiriat un birou î�ntr-un spaț�iu comun de birouri ș� i a decis să stea ș� i să mediteze, î�nconjurat de dispozitive Wi-Fi, computere, microunde ș� i tot felul de frecvenț�e electromagnetice. Deș� i primele săptămâni au fost dificile, a descoperit că î�i vine din ce î�n ce mai uș� or cu
Studii de caz: exemple vii ale adevărului
279
timpul. După o vreme, medita fără durere î�n acel mediu, câte cinci ore pe zi. Î�ntr-un final, durerile de cap au dispărut pur ș� i simplu – la fel ș� i durerea cronică ș� i starea de epuizare.
Astăzi, Daniel se consideră 100% vindecat. S-a î�ntors la lucru ș� i a scăpat de datorii. Ș� i uite care-i faza: Daniel nu lucrează mai mult de o oră, o oră ș� i jumătate pe zi, dar câș� tigă mult mai mulț�i bani decât atunci când era stresat ș� i î�ș�i forț�a limitele î�ncercând să muncească aș� a cum î�ș�i dorea. Totodată, acum se bucură cu adevărat de viaț�ă.
Jennifer, la bine și la rău
Acum cinci ani, medicul lui Jennifer a diagnosticat-o cu alte câteva boli, î�n completarea numeroaselor afecț�iuni de sănătate de care suferea deja. Î� n total, diagnosticul ei includea câteva tulburări autoimune (lupus eritematos* ș� i sindromul Sjögren** cu complex sicca), unele afecț�iuni gastrointestinale (boală celiacă***, intoleranț�ă la salicilat ș� i la
* Lupusul eritematos sistemic (LES) este o boală autoimună cronică, care poate afecta diferite organe ale corpului, în special pielea, articulațiile, sângele, rinichii și sistemul nervos central. „Cronică” înseamnă că această boală poate dura o perioadă lungă de timp. „Autoimună” înseamnă că există o dereglare a sistemului imunitar, care, în loc să protejeze organismul de bacterii și virusuri, atacă țesuturile proprii ale pacientului. (n.red.)
** Sindromul Sjogren este o afecțiune a sistemului imun ce afectează
întregul organism și care este caracterizată prin infiltrarea limfocitară cronică a organelor cu secreție exocrină. În cadrul acestei boli celulele imune atacă și ajung în final să distrugă în mod special glandele exocrine (cum ar fi cele implicate în secreția de salivă, de lacrimi). (n.red.)
*** Boala celiacă (intoleranţa autoimună la gluten) este o afecţiune cro-
nică autoimună care afectează în principal intestinul subţire și care este declanșată de ingestia de gluten la persoane predispuse genetic. (n.red.)
280
SUPRANATURAL
lactoză), astm bronș� ic, afecț�iuni renale, artrită ș� i un vertij atât de acut î�ncât ducea la vărsături.
Fiecare zi era un chin. Chiar ș� i spălatul pe dinț�i era dificil, pentru că nu avea destulă putere să ț�ină multă vreme braț�ul ridicat. Partenerul ei, Jim, trebuia adesea să î�i perie părul. Când Jim era plecat î�n delegaț�ie, lucru care se î�ntâmpla des, Jennifer trebuia să doarmă după serviciu, ca să aibă suficientă putere să pregătească cina. – Cel mai greu lucru era că mă simț�eam o mamă groaznică, fiindcă nu reuș� eam să fac nimic cu băieț�ii mei – ș� i pentru asta mă durea sufletul, mi-a spus ea. Trebuia să dorm î�n cea mai mare parte din weekend, ca să reuș� esc să mă trezesc ș� i să mă duc luni dimineaț�a la serviciu. Toate pozele fericite pe care le postam pe Facebook î�n timpul săptămânii erau făcute cam pe parcursul unei singure ore.
Î�n acel moment, Jennifer cântărea doar 49 de kilograme ș� i se chinuia să meargă pe jos din cauza artritei ș� i a inflamării severe a î�ncheieturilor ș� i genunchilor. Din cauza artritei ș� i a durerii, nu-ș� i mai putea folosi mâna dreaptă ca să deschidă recipientele sau să taie legumele. Uneori se î�ntindea î�n pat ș� i î�ș�i lovea mâinile de noptieră, ca să pună capăt durerii. Corpul ei era î�ntr-o stare continuă de inflamare acută ș� i specialiș� tii pe care î�i consultase î�i spuseseră că nu o pot ajuta cu nimic ș� i că trebuie să î�nveț�e, pe cât posibil, să trăiască cu afecț�iunile de care suferea. Deș� i nu recunoș� tea faț�ă de nimeni, se temea că nu mai are de trăit decât câț�iva ani. Era dispusă să renunț�e la luptă, dar Jim nu era. Î�n fiecare noapte, Jim citea cu nesaț� tot felul de cărț�i, î�n căutarea unor soluț�ii alternative, î�ncurajând-o î�n mod repetat pe Jennifer să continue. Apoi, Jim a descoperit Tu ești placebo ș� i a citit despre o femeie cu o afecț�iune similară
Studii de caz: exemple vii ale adevărului
281
care a reuș� it să se vindece singură. Jennifer ș� i Jim au căzut de acord că trebuie să participe ș� i ea la un atelier.
Două luni mai târziu, î�n iunie 2014, Jennifer a participat la un atelier de un weekend î�n Sidney, Australia. A î�nceput să se simtă mai bine ș� i s-a î�nscris la un atelier avansat, î�n Mexic. Din păcate, î�n perioada î�n care trebuia să plece ca să participe la atelier, a făcut o piatră la rinichi de 8,5 milimetri, iar medicul i-a interzis să călătorească cu avionul. Aș� a că l-a ratat, dar ș� i-a continuat meditaț�iile (trezindu-se la 4:50 î�n fiecare dimineaț�ă) ș� i, anul viitor, când am susț�inut următorul atelier avansat î�n Australia, au participat ș� i ea, ș� i Jim. – Î�mi amintesc că, î�n prima noapte, am reuș� it cu greu să urc până î�n cameră, ceea ce era firesc pentru mine, a spus ea. Î�nainte de sfârș� itul atelierului, mergeam deja ca o persoană sănătoasă ș� i nu trebuia să iau niciun fel de medicamente pentru astm. Cu o zi î�naintea plecării, Jim mi-a spus că arăt atât de bine că ar trebui să î�ncerc să mănânc niș� te mâncare normală. Reticentă, am făcut totuș� i o î�ncercare: niciun efect advers! Fără durere, fără astm, fără crampe, fără migrene – fără nimic! Cred că a fost cea mai bună pizza pe care am mâncat-o vreodată.
Când a practicat meditaț�iile, Jennifer ș� i-a dat î�ntr-adevăr toată silinț�a. S-a conectat î�n mod repetat la potenț�ialul sănătăț�ii ei ș� i a simț�it o mare de energie î�n tot corpul, care reuș� ea să o susț�ină toată ziua. Î�n timpul meditaț�iei, când le-am cerut cursanț�ilor să trăiască î�n noua stare de existenț�ă, ș� i-a imaginat cum tălpile ei ating pământul ș� i ș� i-a auzit respiraț�ia î�n timp ce alerga bucuroasă. La sfârș� itul meditaț�iei, plângea de bucurie. Î�n cele din urmă, Jennifer ș� i-a condiț�ionat trupul să uite cum se simte boala, cum
282
SUPRANATURAL
arată, cum sună ș� i ce gust are, amplificându-ș� i energia, modificându-ș� i frecvenț�a, recondiț�ionându-ș� i trupul pentru o minte nouă ș� i activând gene noi pentru vindecarea lui. – Acum pot să mănânc hrană normală, spune ea, ș� i nu mai iau medicamente pentru astm din iunie 2015. Pot să merg aproape 16 kilometri pe zi ș� i să ridic 20 de kilograme. Mă antrenez, fiindcă ț�elul meu este să alerg la semi-maraton, ș� i o s-o fac î�n curând.
Felicia se lecuiește de o eczemă severă
Felicia suferea intermitent de eczeme ș� i infecț�ii ale pielii î�ncă de la vârsta de trei luni. Remediul pe termen scurt, furnizat de o dietă strictă ș� i de regimul medicamentos (creme, steroizi, antihistaminice, antifungice, antibiotice ș� i aș� a mai departe), nu reuș� ea să ț�ină sub control afecț�iunea pentru mult timp. Î�n 2016, la 34 de ani, Felicia, medic î�n Marea Britanie, era din ce î�n ce mai nemulț�umită de limitările profesiei sale. După un deceniu de practică clinică, î�n care consultase peste 70.000 de pacienț�i, a î�nceput să observe că aveau o nemulț�umire ș� i un sentiment de frustrare similar ei. Î�n timp ce căuta o soluț�ie ș� tiinț�ifică mai satisfăcătoare, a descoperit lucrarea mea. Intrigată de posibilităț�ile enunț�ate ș� i î�nsetată de idei ș� i soluț�ii bazate pe dovezi alternative, Felicia s-a î�nscris la un atelier de weekend. – Evenimentul mi-a schimbat viaț�a, spune ea. Mi-a dat instrumentele necesare pentru a-mi reevalua ș� i actualiza credinț�ele limitate cu privire la mine î�nsămi, precum ș� i la capacităț�ile reale ale corpului uman.
Studii de caz: exemple vii ale adevărului
283
Mai ales tehnica de respiraț�ie a interesat-o î�n mod deosebit.
– Trebuie să recunosc, spune ea, că am rămas destul de sceptică ș� i de reț�inută ș� i nu mi-am permis să mă abandonez cu totul procesului.
Î�n lunile care au urmat, Felicia a continuat să mediteze zilnic. Starea epidermei i s-a î�mbunătăț�it ș� i a intrat î�ntr-o relaț�ie nouă ș� i benefică. Simț�indu-se inspirată, a căutat noi modalităț�i de a adopta o abordare mai holistică î�n cabinetul ei medical. Spre marea ei dezamăgire î�nsă, toate casele de asigurare medicală din Marea Britanie au refuzat să-i asigure tratamentele neconvenț�ionale. Felicia s-a simț�it prinsă ca î�ntr-o capcană ș� i, î�n decembrie 2016, eczemele ș� i infecț�iile cutanate au revenit. Chiar ș� i aș� a, a continuat să mediteze ș� i s-a î�nscris la un atelier avansat, creându-ș� i ca pregătire propriul Film Mintal (un instrument puternic de manifestare a lucrurilor pe care ț�i le doreș� ti, despre care vei citi î�ntr-un capitol ulterior). Avea intenț�ii foarte clare pentru viitor, aș� a că a inclus in film imagini î�n care avea o piele sănătoasă, precum ș� i fotografia unui microfon pe scenă, î�mpreună cu afirmaț�ia: „Î�i inspir pe alț�ii, î�mpărtăș� ind fără frică adevărul”. Î�n prima zi a atelierului avansat, am practicat tehnica de respiraț�ie pentru a activa glanda pineală ș� i, de data asta, Felicia s-a hotărât să nu mai aibă reț�ineri ș� i să se abandoneze cu totul procesului.
– Am remarcat cum mi se accelerează respiraț�ia, î�ș�i aminteș� te ea. O energie copleș� itoare a î�nceput să se acumuleze î�n gât. Aceasta s-a intensificat până când am avut senzaț�ia că mi se î�nchide gâtul. Temătoare, mi-am scos trupul din
284
SUPRANATURAL
acea stare ș� i am revenit la vechea mea stare pentru restul meditaț�iei.
Î�n ziua următoare, pe parcursul ultimei meditaț�ii, Felicia a fost echipată cu aparatură de cartografiere cerebrală. S-a gândit ce oportunitate uimitoare este aceea de a experimenta un nivel de informaț�ie nou. Simț�indu-se captivă î�ntr-o profesie care propovăduieș� te limitarea, s-a gândit: Dar dacă le-aș putea dovedi scepticilor, și credincioșilor totodată, cât de nelimitați suntem în realitate? Cu acest gând î�n minte, ș� i-a dorit să folosească acest tip de respiraț�ie pentru a se conecta, cu orice preț� , la câmpul unificat, prin intermediul emoț�iei superioare a libertăț�ii pure ș� i a eliberării. Când a î�nceput meditaț�ia, s-a deschis spre orice posibilitate ș� i spre necunoscut. A remarcat de î�ndată că respiraț�ia a î�nceput să i se modifice ș� i o energie copleș� itoare să i se acumuleze î�n gât. De fiecare dată când senzaț�ia se intensifica, î�n loc să-i dea voie să o copleș� ească, aș� a cum se î�ntâmplase î�n ziua precedentă, a continuat procesul. Ș� i-a readus corpul î�n momentul prezent, ignorând factorii care o distrăgeau, ș� i ș� i-a direcț�ionat î�ntreaga energie ș� i conș� tientizare spre conexiunea cu câmpul, cu adevărul ș� i cu dragostea. Corpul ei a opus rezistenț�ă î�n permanenț�ă, dar, după ce ș� i-a depăș� it î�n mod repetat conflictele interne, î�n cele din urmă s-a predat.
– Experienț�a pe care am avut-o de partea cealaltă a fost o explozie exuberantă de energie î�n creier ș� i o conexiune instantanee cu o conș� tiinț�ă iubitoare dinăuntrul meu ș� i din jurul meu, a spus ea. Era o cunoaș� tere absolută, o recunoaș� tere a dragostei pure ș� i, odată cu ea, am trăit cea mai copleș� itoare emoț�ie de bucurie pe care am simț�it-o
Studii de caz: exemple vii ale adevărului
285
vreodată. A fost ca ș� i cum m-aș� fi î�ntors acasă. Am trăit experienț�a acestei unităț�i profunde. Î�n tot acest timp, eram pe deplin conș� tientă de simț�urile mele externe. Î�i puteam auzi î�n spatele meu pe cercetători spunând: „O criză”. Aveam câț�iva colegi noi î�n echipa de neurologi ș� i nu mai văzuseră niciodată tipul ăsta de energie cerebrală.
Î� n mod normal, ca medic, Felicia ar fi trebuit să fie afectată de această afirmaț�ie alarmantă, dar a î�nț�eles că, î�n acel moment, experimenta pentru prima dată adevărul ș� i libertatea absolute. Timp de câteva ore după meditaț�ie, s-a simț�it năucită, î�nsă fizic mai uș� oară.
Dacă revezi scanările cerebrale din Graficele 7A-7C, poț�i vedea creierul Feliciei, care manifestă modificările clasice la care asistăm atunci când nivelul de energie din creier este ridicat. Ea î�ncepe î�n intervalul normal al undelor cerebrale beta ș� i apoi trece la undele beta î�nalte, î�nainte să atingă starea de energie ridicată gamma. Energia din undele cerebrale gamma î�nregistrează 190 de deviaț�ii standard peste normal. Zona care î�nconjoară glanda pineală, precum ș� i partea din creier care procesează emoț�iile puternice sunt puternic activate.
Pe parcursul următoarelor zile, Felicia a simț�it cum emană din ea o stare de zburdălnicie ș� i de neî�nfricare. De asemenea, a experimentat o serie de sincronii, inclusiv manifestarea scenei din Filmul ei Mental, î�n care vorbea la microfon pe o scenă. De fapt, fără să ș� tiu că acea scenă se găsea î�n Filmul ei Mental, am forț�at-o să urce pe scenă ș� i să ne vorbească despre experienț�a ei. Abia după ce s-a î�ntors acasă, a observat că eczema nu o mai deranja. – Mi-am privit pielea ș� i roș� eaț�a care fusese acolo cu doar câteva zile î�nainte dispăruse cu totul, a afirmat ea.
286
SUPRANATURAL
(Vezi graficul 7D din secț�iunea color. Primele imagini au fost făcute î�nainte de eveniment. Al doilea set de imagini a fost făcut î�n ziua următoare, după eveniment. Eczema î�i dispăruse.) Felicia nu mai ia medicamente nici î�n ziua de astăzi ș� i are pielea curată. Viaț�a ei continuă să se desfăș� oare î�ntr-un fel nou, incitant ș� i surprinzător.
– Sunt foarte recunoscătoare pentru că am î�nț�eles că suntem nelimitaț�i, mi-a spus ea. Ascultă-mă bine, dacă un medic blazat, profund analitic, cum am fost eu cândva, poate face asta, atunci poate absolut oricine.
Capitolul 7
INTELIGENȚA INIMII Î�ncă de când strămoș� ii noș� tri au î�nceput să-ș� i graveze poveș� tile pe pereț�ii peș� terilor ș� i pe bucăț�i de piatră, inima a apărut, asemenea unui fir trecut prin acul timpului, ca un simbol al sănătăț�ii, î�nț�elepciunii, intuiț�iei, î�ndrumării ș� i inteligenț�ei superioare. Egiptenii antici, care o numeau ieb, credeau că inima, ș� i nu creierul, este centrul vieț�ii ș� i sursa î�nț�elepciunii umane. Mesopotamienii ș� i grecii credeau că ea este centrul sufletului. Grecii î�nsă o considerau o sursă independentă de căldură î�n corp, î�n timp ce mesopotamienii credeau că este un fragment din căldura soarelui. Practicau chiar ș� i ritualuri de sacrificiu uman, î�n timpul cărora extrăgeau inima care î�ncă bătea ș� i o ofereau Zeului Soare. Romanii au î�nț�eles că inima este organul esenț�ial dătător de viaț�ă al organismului. Î�n secolul al XVII-lea, î�n primii ani ai revoluț�iei ș� tiinț�ifice, filosoful francez René Descartes a susț�inut că mintea ș� i corpul sunt două substanț�e radical distincte. Prin această viziune mecanică a universului, oamenii au î�nceput să vadă î�n inimă o maș� inărie extraordinară. Mecanismul inimii, ca
288
SUPRANATURAL
pompă fizică, a î�nceput să umbrească natura acesteia ca instrument al conexiunii omenirii cu o inteligenț�ă î�nnăscută. Î�n urma cercetărilor ș� tiinț�ifice, inima a î�ncetat, î�ncet-î�ncet, să mai fie recunoscută drept legătura noastră cu sentimentele, emoț�iile ș� i sinele nostru superior. Abia datorită noilor descoperiri ș� tiinț�ifice din ultimele decenii am î�nceput să reconciliem, să î�nț�elegem ș� i să recunoaș� tem adevărata semnificaț�ie a inimii, atât ca sursă generatoare de câmpuri electromagnetice, cât ș� i ca legătură cu câmpul unificat.
Ș� tim că inima, dincolo de rolul ei evident î�n susț�inerea vieț�ii, nu este doar o pompă musculară care face să circule sângele î�n tot corpul, ci un organ capabil să influenț�eze sentimentele ș� i emoț�iile. Inima este un organ senzorial care ne ghidează abilităț�ile de luare a deciziilor, precum ș� i î�nț�elegerea cu privire la noi î�nș� ine ș� i la locul nostru î�n lume. Este un simbol care transcende timpul, spaț�iul ș� i cultura. Este o premisă general acceptată că, atunci când suntem conectaț�i la cunoaș� terea interioară a inimii, putem folosi î�nț�elepciunea ei ca sursă de iubire ș� i î�ndrumare superioară. Te î�ntrebi, poate, de ce dintre toate organele corpului uman (cum ar fi splina, ficatul sau rinichii), inima este singura care posedă inteligenț�ă. Î�ncepând cu anul 2013, am depus mari eforturi să măsurăm ș� i să cuantificăm coerenț�a ș� i transformarea, care sunt esenț�iale pentru î�nț�elegerea rolului inimii. Aproape toată lumea recunoaș� te că sentimentele superioare ale inimii ne conectează la conș� tiinț�a iubirii, compasiunii, recunoș� tinț�ei, bucuriei, unităț�ii, acceptării ș� i altruismului. Acestea sunt sentimente care ne î�mplinesc ș� i ne fac să ne simț�im î�ntregi ș� i conectaț�i, spre deosebire de sentimentele de stres, care destramă comunităț�ile ș� i ne absorb energia vitală. Problema este că aceste
Inteligența inimii
289
sentimente superioare ale inimii apar mai degrabă î�ntâmplător – depind de un factor exterior din mediul nostru – ș� i sunt mai puț�in ceva ce putem produce noi, la nevoie.
Fără î�ndoială, este o provocare să ne menț�inem echilibrul mental ș� i emoț�ional î�n lumea de astăzi, una rapidă, stresantă, orientată spre productivitate ș� i rezultate rapide, iar pierderea acestui echilibru poate aduce daune serioase sănătăț�ii noastre. De exemplu, la î�nceputul secolului al XX-lea, aproape nimeni nu murea de boli de inimă, î�n timp ce astăzi este cauza principală de deces atât pentru bărbaț�i, cât ș� i pentru femei. Î�n fiecare an, doar î�n Statele Unite, costurile bolilor de inimă se ridică la aproximativ 207 miliarde de dolari, reflectat î�n servicii medicale, tratamente ș� i productivitate pierdută.1 Stresul este unul dintre principalii factori care contribuie la bolile cardiace ș� i atinge un nivel epidemic. Din fericire, există un antidot. Am descoperit, graț�ie cercetării ș� i studierii numeroaselor aspecte ale coerenț�ei inimii, că putem regla, de fapt, stările noastre interne, independent de condiț�iile din mediul extern. La fel ca dezvoltarea oricărei abilităț�i, crearea voită a coerenț�ei inimii necesită cunoaș� tere, solicitare ș� i practică. Esenț�ial pentru î�nț�elegerea inimii s-a dovedit parteneriatul nostru cu opera inovatoare, de pionierat, a Institutului HeartMath. IHM este o organizaț�ie non-profit de cercetare ș� i educaț�ie, care lucrează la o mai bună î�nț�elegere a coerenț�ei inimă-creier. Î�ncepând din 1991, IHM a cercetat ș� i a dezvoltat instrumente sigure, bazate pe cunoaș� tere ș� tiinț�ifică, pentru a-i ajuta pe oameni să găsească o punte de legătură î�ntre inima ș� i mintea lor, precum ș� i să aprofundeze legătura cu inima altor persoane. Misiunea sa este de a-i ajuta pe oameni să î�ș�i pună sistemele fizice, mintale ș� i
290
SUPRANATURAL
emoț�ionale î�n echilibru unele cu altele, prin î�ndrumarea intuitivă a inimii.
Baza parteneriatului nostru se î�ntemeiază pe convingerea că, pentru a crea un viitor nou, o persoană trebuie să unească o intenț�ie clară (creierul coerent) cu o emoț�ie superioară (inima coerentă). Cercetările IHM au demonstrat că, prin combinarea unei intenț�ii sau a unui gând (care, după cum ai citit, acț�ionează ca o sarcină electrică) cu un sentiment sau o emoț�ie (despre care ș� tii deja că acț�ionează ca o sarcină magnetică), ne putem schimba energia biologică – iar când ne schimbăm energia, ne schimbăm viaț�a. Uniunea acestor două elemente produce efecte măsurabile asupra materiei, î�ndepărtându-ne procesele biologice de traiul î�ntr-un trecut cunoscut către existenț�a î�ntr-un nou viitor. Î�n atelierele pe care le ț�inem î�n î�ntreaga lume, î�i î�nvăț�ăm pe cursanț�i să î�ș�i menț�ină ș� i să î�ș�i susț�ină aceste stări superioare de existenț�ă, astfel î�ncât să î�nceteze să mai trăiască ca victime ale circumstanț�elor, care trec de la o emoț�ie la alta, ș� i să î�nceapă să trăiască din postura de creatori ai propriei realităț�i. Acesta este procesul prin care creăm o nouă stare de existenț�ă – sau o nouă personalitate, care creează o nouă realitate personală. Î�n ultimii ani, unul dintre obiectivele parteneriatului nostru cu IHM a fost acela de a-i î�nvăț�a pe cursanț�i să î�ș�i regleze ș� i să î�ș�i menț�ină î�n mod intenț�ionat aș� a-numita coerenț�ă a inimii. Asemenea unei bătăi regulate î�ntr-o tobă, coerenț�a inimii se referă la funcț�ia ei fiziologică care o face să bată î�ntr-o manieră armonioasă, ritmică ș� i ordonată (opusul acestei stări, atunci când nu funcț�ionează ordonat, este incoerenț�a). Când atingem coerenț�a inimii, putem accesa „inteligenț�a inimii”, pe care IHM o defineș� te drept:
Inteligența inimii
291
fluxul de conștientizare și de cunoaștere pe care îl percepem odată ce mintea și emoțiile sunt aduse într-o stare de echilibru și coerență printr-un proces auto-inițiat. Această formă de inteligență este percepută ca o cunoaștere directă și intuitivă ce se manifestă prin gânduri și emoții benefice pentru noi și pentru ceilalți2.
După cum vei descoperi î�n acest capitol, beneficiile coerenț�ei inimii sunt numeroase, inclusiv scăderea tensiunii arteriale, î�mbunătăț�irea sistemului nervos ș� i a echilibrului hormonal ș� i î�mbunătăț�irea funcț�iei creierului. Când î�ț�i menț�ii ș� i î�ț�i susț�ii, independent de condiț�iile din mediul tău extern, niș� te stări emoț�ionale superioare, poț�i căpăta acces la un nivel superior de intuiț�ie care stimulează o mai bună î�nț�elegere a ta ș� i a celorlalț�i, ajută la prevenirea tiparelor de stres din viaț�ă, sporeș� te claritatea mintală ș� i promovează o mai bună luare a deciziilor.3 Î�n plus faț�ă de rezultatele cercetărilor IHM, datele noastre sugerează cu tărie că emoț�iile susț�inute, centrate pe inimă, promovează o expresie genetică mai sănătoasă.4 Coerenț�a inimii î�ncepe cu bătaia ei coerentă, regulată, prin cultivarea, practicarea ș� i susț�inerea emoț�iilor superioare; astfel de emoț�ii includ recunoș� tinț�a, aprecierea, mulț�umirea, inspiraț�ia, libertatea, bunătatea, dezinteresul, compasiunea, dragostea ș� i bucuria. Beneficiile acestui ritm coerent sunt simț�ite î�n toate sistemele organismului. Conș� tient sau inconș� tient, mulț�i dintre noi î�ncercăm sentimente de nefericire, furie sau teamă zilnic. Î�nsă de ce să nu î�ncercăm, î�n schimb, crearea ș� i menț�inerea unor stări de bucurie, iubire sau altruism? Oare asta nu ar crea, î�n final, o nouă ordine internă, generând o sănătate ș� i o fericire totală?
292
SUPRANATURAL
Puntea inimii
După cum ai citit î�n capitolul despre binecuvântarea centrilor energetici, inima, amplasată chiar î�n spatele sternului, este al patrulea centru energetic al corpului. Este puntea noastră către nivelurile superioare de conș� tientizare ș� i energie, precum ș� i locul î�n care î�ncepe divinitatea noastră. Inima este intersecț�ia dintre cei trei centri energetici inferiori (asociaț�i cu trupul nostru pământesc) ș� i cei trei centri energetici superiori (asociaț�i cu sinele nostru superior). Funcț� ionează ca punte de legătură cu câmpul unificat ș� i reprezintă uniunea dualităț�ii sau polarităț�ii. Este locul î�n care separarea, divizarea ș� i energia polarizată se î�mbină pentru a deveni una – unde contrariile se unesc, ca yin ș� i yang, bun ș� i rău, pozitiv ș� i negativ, masculin ș� i feminin, trecut ș� i viitor. Când inima devine coerentă, sistemul nervos reacț�ionează prin creș� terea energiei creierului, a creativităț�ii ș� i a intuiț�iei, având practic un efect pozitiv asupra fiecărui organ din corp. Î�n acest caz, inima ș� i creierul colaborează, determinându-te să te simț�i mai î�ntreg, mai conectat ș� i mai mulț�umit – nu doar pe dinăuntru, ci ș� i cu toată lumea ș� i cu toate lucrurile. Când te afli î�ntr-o stare centrată pe inimă, deplinătatea resimț�ită î�ț�i mistuie toate sentimentele de nevoie sau de lipsă pe care le-ai putea avea. Prin această stare creatoare de integralitate* ș� i unitate, viaț�a î�ncepe să fie cuprinsă de magie, pentru că nu mai creezi din perspectiva stării de dualitate sau de separare – nu mai aș� tepț�i ceva din exterior care să î�ț�i ofere o uș� urare pentru sentimentele interne de lipsă, de gol sau de separare. Î�n schimb, devii din
* Integralitate – Starea, situația a ceea ce este întreg, complet. (n.red.)
Inteligența inimii
293
ce î�n ce mai familiarizat cu sinele tău nou, ideal, ș� i î�ț�i creezi noi experienț�e despre tine î�nsuț�i. Dacă vei continua să î�ț�i activezi corespunzător centrul inimii, suficientă vreme, pe parcursul procesului creator zilnic, cu timpul vei simț�i că viitorul tău a ș� i avut loc. Cum să mai resimț�i vreodată lipsa sau nevoia dacă te simț�i î�ntreg?
Dacă primii trei centri reflectă natura noastră animală ș� i se bazează pe polaritate, contradicț�ii, concurenț�ă, nevoie ș� i lipsă, al patrulea centru marchează î�nceputul călătoriei spre natura noastră divină. Dinăuntrul acestui centru al inimii ne schimbăm mintea ș� i energia, nemaitrăind î�ntr-o stare de egoism, ci î�ntr-una de altruism, simț�indu-ne apoi mai puț�in afectaț�i de separare sau dualitate ș� i mult mai predispuș� i la alegeri î�ntru binele superior general. Cu toț�ii am simț�it conș� tiinț�a inimii la un moment dat î�n viaț�ă. Această energie este legată de starea de î�mplinire ș� i de pace cu tine î�nsuț�i ș� i cu lucrurile din jur. Când ne lăsăm î�n voia sentimentelor legate de inimă – sentimente care ne fac să oferim, să î�ngrijim, să slujim, să ne pese, să ajutăm, să iertăm, să iubim, să avem î�ncredere ș� i aș� a mai departe – nu putem să ne simț�im altfel decât î�mpliniț�i, î�ntregi ș� i compleț�i. Cred că aceasta este natura noastră î�nnăscută, ca ființ�e umane.
Homeostazie, coerență și rezistență
După cum ai aflat deja, sistemul nervos autonom, diviziunea involuntară a sistemului nervos, este î�mpărț�it î�n două subsisteme: sistemul nervos simpatic ș� i sistemul nervos parasimpatic. Aș� a cum ș� tii, atunci când sistemul nervos simpatic este activat, el reglează acț�iunile ș� i reacț�iile inconș� tiente
294
SUPRANATURAL
ale organismului, cum ar fi intensificarea respiraț�iei, creș� terea frecvenț�ei cardiace, excesul de transpiraț�ie, dilatarea pupilelor ș� i aș� a mai departe. Funcț�ia sa principală este de a stimula reacț�ia de tip luptă-sau-fugi atunci când un pericol real sau perceput ca real este iminent. Acest sistem funcț�ionează pentru protecț�ia noastră î�n mediul exterior. Sistemul nervos parasimpatic completează sistemul nervos simpatic prin aceea că î�ndeplineș� te funcț�iile diametral opuse. Rolul său este acela de a conserva energia, a relaxa corpul ș� i a î�ncetini funcț�iile energetice î�nalte ale sistemului simpatic. Sistemul parasimpatic menț�ine protecț�ia î�n mediul nostru interior. Dacă sistemul nervos autonom (SNA) ar fi un automobil, sistemul parasimpatic ar fi frâna, iar cel simpatic acceleraț�ia. Ambele componente ale SNA transmit mesaje continue î�ntre inimă ș� i creier; de fapt, inima ș� i creierul au mai multe legături nervoase decât oricare alte sisteme ale organismului.5 Aceste două sisteme, cel simpatic ș� i cel parasimpatic, lucrează î�ntotdeauna pentru a menț�ine o stare de homeostazie î�n corp (echilibrul relativ î�ntre toate sistemele). Î�n general, atunci când corpul se află î�ntr-o stare de homeostazie, ne simț�im relaxaț�i ș� i î�n siguranț�ă î�n mediul nostru actual. Din această stare de homeostazie, î�n care toate sistemele corpului lucrează î�n armonie ș� i se irosesc cantităț�i minime de energie, putem influenț�a intenț�ionat sistemul nervos, pentru a crea coerenț�ă. Pentru a simț�i aceste emoț�ii de coerenț�ă, legăturile neuronale dintre inimă ș� i creier trebuie să funcț�ioneze optim, î�ntr-un mod echilibrat ș� i coordonat. Când inima bate î�ntr-o manieră ordonată ș� i coerentă, aceasta aduce SNA î�ntr-o stare de coerenț�ă, lucru care, la rândul său, î�mbunătăț�eș� te funcț�iile creierului, făcându-ne
Inteligența inimii
295
să ne simț�im mai creativi, mai concentraț�i, mai raț�ionali, mai conș� tienț�i ș� i mai deschiș� i spre î�nvăț�are.
După cum ș� tii, opusul coerenț�ei este incoerenț�a. Când inima bate î�n mod incoerent, ne simț�im dezechilibraț�i, la limită, temători ș� i neconcentraț�i. Pentru că trupul operează î�n planul supravieț�uirii, funcț�ionăm mai degrabă dintr-o perspectivă animalică, primitivă, decât din aceea a emoț�iilor superioare, bazate pe inimă, ale umanităț�ii noastre superioare ș� i ale divinităț�ii. Incoerenț�a este cauzată de stres, care este răspunsul corpului ș� i al minț�ii la perturbările ș� i tulburările din mediul extern. Dacă sistemul nervos parasimpatic funcț�ionează cel mai bine atunci când ne simț�im î�n siguranț�ă, atunci sistemul nervos simpatic este activat mai ales atunci când nu ne simț�im î�n siguranț�ă. Stresul pe care î�l trăim când ne aflăm î�n nesiguranț�ă nu are neapărat legătură cu evenimentul î�n sine, ci cu rezultatul reacț�iilor emoț�ionale nerezolvate vizavi de acel eveniment. Î�n starea de homeostazie, corpul este ca o maș� inărie sofisticată ș� i bine reglată, dar, atunci când emoț�ii precum ranchiuna, mânia, gelozia, nerăbdarea ș� i frustrarea persistă, echilibrul intern se strică. Dacă te gândeș� ti la o situaț�ie recentă î�n care ai fost stresat, î�ț�i aminteș� ti probabil că te-ai simț�it ca ș� i cum ț�i-ar fi fost fragmentat ritmul. (Din câte se pare, exact asta se î�ntâmplă cu inima: bate î�ntr-un ritm sacadat). Î�ntr-o stare de stres cronic, corpul se luptă să î�ș�i menț�ină homeostazia ș� i s-ar putea să î�ncepem să suferim de nenumărate alte simptome legate de stres. Acest stres cronic se alimentează din câmpul energetic invizibil care ne î�nconjoară trupul ș� i ne secătuieș� te de forț�a vitală, lăsându-ne foarte puț�in timp pentru regenerare ș� i refacere. Ca urmare a dependenț�ei organismului de hormonii de stres,
296
SUPRANATURAL
rămânem prinș� i î�ntr-o spirală a dependenț�ei, unde incoerenț�a ș� i haosul î�ncep să pară ceva normal, dar cu ce costuri î�nsă?
Efectele pe termen lung ale stresului pot fi catastrofale. Potrivit unui studiu al Clinicii Mayo pe persoanele cu afecț�iuni cardiace, stresul psihologic este cel mai puternic indicator al problemelor cardiace, inclusiv al decesului cardiac, al stopului cardiac sau al atacului de cord.6 Fiindcă trăiesc î�ntr-o stare de stres cronic, mulț�i oameni nici măcar nu-ș� i dau seama de acest lucru până când nu se produce un eveniment precum atacul de cord. Este firesc atunci ca inima, dacă bate incoerent perioade lungi de timp, dacă nu funcț�ionează î�n echilibru ș� i î�n ordine, să cedeze, mai devreme sau mai târziu. Secretul capacităț�ii de a gestiona stresul este aș� a-numita rezilienț�ă, pe care IHM o defineș� te drept „capacitatea de pregătire, recuperare ș� i adaptare î�n faț�a stresului, greutăț�ilor, traumelor sau provocărilor7”. Rezilienț�a ș� i capacitatea de gestionare a emoț�iilor constituie parte integrantă a multor procese fiziologice importante implicate î�n reglarea energiei, a reculului organismului ca reacț�ie la stres ș� i a abilităț�ii noastre de a ne menț�ine sănătatea ș� i homeostazia.
VRC (Variabilitatea ritmului cardiac): Comunicarea între inimă și creier
Am fost determinaț�i să credem că creierul este cel care ne guvernează procesele biologice. Deș� i acest lucru este, î�n parte, adevărat, inima este un organ auto-ritmic, ceea ce î�nseamnă că bătăile ei sunt iniț�iate chiar de ea, nu de creier. Spre exemplu, este cunoscut faptul că, la tot felul de
Inteligența inimii
297
specii, inima poate fi scoasă din organism ș� i amplasată î�ntr-o soluț�ie salină numită soluț�ie Ringer, unde va continua să bată perioade lungi de timp, independent de orice fel de conexiune neurologică cu creierul. La fetuș� i, inima î�ncepe să bată î�nainte de formarea creierului (la vârsta de aproximativ trei săptămâni), î�n vreme ce activitatea electrică a creierului lor nu î�ncepe decât î�n a cincea sau a ș� asea săptămână.8 Acest lucru demonstrează că inima este capabilă să iniț�ieze comunicarea cu sistemul nervos central.
Un alt element care face ca inima să fie unică este acela că ea conț�ine nervi din ambele ramuri ale VRC, ceea ce î�nseamnă că orice schimbare a sistemului nervos parasimpatic ș� i simpatic afectează modul ritmic de funcț�ionare al inimii. Acest lucru este important pentru că, fie că suntem conș� tienț�i de asta sau nu, fiecare emoț�ie pe care o resimț�im influenț�ează ritmul cardiac, care se transmite direct prin sistemul nervos central. Î�n acest fel, inima, creierul limbic ș� i SNA au o relaț�ie foarte intimă, deoarece echilibrul sau dezechilibrul unuia î�l afectează pe al celuilalt. (Notă: creierul limbic – sediul sistemului nervos autonom – se mai numeș� te ș� i creierul emoț�ional, aș� a că, atunci când î�ț�i modifici emoț�iile, î�ț�i modifici ș� i funcț�iile autonome.) Î�n ziua de astăzi, ș� tiinț�a poate anticipa cu o precizie de 75% ce simte cineva doar prin analizarea activităț�ii ritmice a inimii, folosind analiza variabilităț�ii ritmului cardiac.9 VRC (variabilitatea ritmului cardiac) este un fenomen fiziologic care măsoară provocările mediului ș� i pe cele psihologice, aș� a cum sunt ele reflectate de variaț�ia intervalelor ritmului inimii (de unde ș� i termenul de variabilitate). Printre utilizările sale, VRC poate măsura flexibilitatea inimii ș� i a sistemului nervos (care reflectă sănătatea ș� i
298
SUPRANATURAL
condiț�ia fizică), precum ș� i cât de bine ne echilibrăm viaț�a mentală ș� i emoț�ională.10 Studiind ritmurile inimii, măsurate prin VRC, oamenii de ș� tiinț�ă pot detecta unele modele care ne sporesc î�nț�elegerea cu privire la felul î�n care oamenii procesează emoț�iile, precum ș� i efectul sentimentelor ș� i emoț�iilor asupra bunăstării noastre. Astfel, cercetarea continuă a VRC ne oferă o viziune unică asupra comunicării dintre inimă, creier ș� i emoț�ii.11 Numeroase studii arată că un nivel moderat al variabilităț�ii ne face mai adaptabili la provocările vieț�ii.12 Iar un nivel scăzut al variabilităț�ii frecvenț�ei cardiace este un element de predicț�ie puternic ș� i independent al viitoarelor probleme de sănătate, inclusiv al cauzelor mortalităț�ii.13 O VRC scăzută este asociată cu multe afecț�iuni medicale. Când suntem tineri, avem o variabilitate mai mare, dar, pe măsură ce î�mbătrânim, aceasta scade. Modelele VRC sunt atât de solide î�ncât oamenii de ș� tiinț�ă care citesc o analiză VRC pot, î�n general, să estimeze vârsta subiectului, cu o marjă de eroare de aproximativ doi ani.
Ani la rând, un ritm constant al inimii a fost considerat semn de sănătate, dar acum ș� tim că ritmul inimii se schimbă de la o bătaie la alta, chiar ș� i atunci când dormim. De-a lungul anilor, cercetătorii IHM au descoperit informaț� ii codificate î�nscrise î�n cadrul acestor intervale ritmice, analizând cu precădere spaț�iile dintre bătăile inimii din măsurătorile VRC, ș� i mai puț�in vârful î�nregistrărilor legate de ritmul î�n sine. Acest lucru este oarecum similar codului Morse, unde comunicările se bazează pe intervalele dintre transmisii.14 Î�n cazul inimii, intervalele dintre bătăi reprezintă transmisii complexe, folosite pentru difuzarea mesajelor î�ntre creier ș� i corp.
Inteligența inimii
299
Î�n anii 1990, cercetătorii de la IHM au descoperit că, atunci când oamenii se concentrau asupra inimii lor ș� i evocau emoț�ii superioare, cum ar fi aprecierea, bucuria, recunoș� tinț�a ș� i compasiunea, aceste sentimente puteau fi observate ca modele coerente î�n ritmurile inimii. Ș� i reversul era valabil, sentimentele legate de stres provocând incoerenț�a ritmului cardiac, î�nregistrările fiind î�n zig-zag ș� i neregulate. Această descoperire corelează stările emoț�ionale cu modelele VRC (vezi figura 7.1).15 Cercetătorii au observat ș� i că ritmul cardiac* (bătăile inimii) ș� i ritmul inimii** sunt două reacț�ii biologice diferite. De exemplu, cineva poate avea un ritm cardiac ridicat ș� i, î�n acelaș� i timp, î�ș�i poate păstra starea de coerenț�ă; prin urmare, s-a stabilit că ritmurile inimii pot crea stări corporale interne coerente.
* Heart rate, în original. (n.red.) ** Heart rhythm, în original. (n.red.)
300
SUPRANATURAL
Figura 7.1 Mulțumită Institutului HeartMath, graficul VRC de deasupra ilustrează ritmurile incoerente ale inimii ca urmare a trăirii unor emoții precum ranchiuna, nerăbdarea sau nemulțumirea. Graficul VRC de mai jos reprezintă ritmurile coerente ale inimii ca urmare a trăirii unor emoții precum recunoștința, aprecierea și bunătatea.
Când VRC-ul nostru este î�ntr-un model coerent al inimii, acesta reflectă o sincronizare ș� i o armonie sporită î�n cele două ramuri ale SNA, precum ș� i î�n activitatea care se
Inteligența inimii
301
desfăș� oară î�n centrii superiori ai creierului. Medicina occidentală ne-a făcut să credem, î�n mare parte, că nu putem controla sistemul nervos autonom al organismului (cum ar fi ritmul cardiac ș� i tensiunea arterială), deoarece aceste funcț�ii depăș� esc domeniul minț�ii conș� tiente, ca să nu mai vorbim despre separarea dintre sistemul nervos voluntar ș� i cel involuntar. Acum ș� tim î�nsă că nu trebuie să fii yoghin sau mistic pentru a putea stăpâni astfel de abilităț�i. Trebuie doar să fii supranatural, un lucru care poate fi î�nvăț�at. Acesta este motivul pentru care IHM predă importanț�a coerenț�ei inimii nu doar pentru indivizi, ci ș� i pentru armată, forț�e de ordine, ș� coli, sportivi ș� i î�nalta administraț�ie – astfel î�ncât oamenii să î�ș�i poată menț�ine claritatea, abilitatea de a lua decizii ș� i calmul î�n situaț�ii de stres ridicat.
Beneficiile coerenței inimii
Când alegem să cultivăm ș� i să resimț�im emoț�ii superioare, iar semnalul coerent al acestora ajunge la creier, substanț�ele chimice echivalente cu aceste sentimente ș� i emoț�ii sunt eliberate î�n organism, dacă amplitudinea semnalului este suficient de mare. Numim acest lucru un sentiment, iar sentimentele pozitive de genul acesta ne fac să ne simț�im mai uș� ori ș� i mai liberi – cu alte cuvinte, energia î�ntregii noastre stări existenț�iale este ridicată. Dacă trăieș� ti un sentiment ridicat de bunăstare î�ntr-un mediu sigur, energia acestor sentimente declanș� ează o revărsare de cel puț�in 1.400 modificări biochimice î�n organism, promovând dezvoltarea ș� i regenerarea.16 Î�n loc să te alimentezi din câmpul invizibil de energie din jurul corpului, transformând chimic energia, acum adaugi ș� i extinzi acest domeniu, rezultând o nouă expresie a chimiei care reflectă schimbarea energiei. Cum?
302
SUPRANATURAL
Dacă, atunci când î�ț�i pierzi echilibrul, primii trei centri ai corpului sunt consumatori de energie, inima este un extensor de energie, iar atunci când î�ț�i plasezi atenț�ia î�n inimă, pentru a crea ș� i susț�ine emoț�ii superioare, această energie coerentă î�ț�i face inima să bată ca o tobă. Această bătaie coerentă ș� i ritmică este cea care creează un câmp magnetic măsurabil î�n jurul inimii ș� i, prin urmare, î�n jurul corpului. La fel ca ritmul concentrat al unei tobe, care produce o undă sonoră măsurabilă, cu cât ritmul coerent al inimii este mai puternic, cu atât mai î�ntins va deveni câmpul.
Pe de altă parte, când te simț�i rănit, supărat, stresat, furios, gelos, mânios, î�n competiț�ie sau frustrat, semnalul de la inimă către creier devine incoerent ș� i acest lucru declanș� ează eliberarea a aproximativ 1.200 de substanț�e chimice î�n organism, echivalente cu aceste sentimente.17 Această revărsare chimică durează aproximativ î�ntre 90 de secunde ș� i două minute. Pe termen scurt, aceste sentimente stresante nu sunt dăunătoare; de fapt, dacă sunt rezolvate, ele î�ț�i î�mbunătăț�esc rezilienț�a. Cu toate acestea, efectele pe termen lung ale emoț�iilor de supravieț�uire nesoluț�ionate pun î�ntregul corp î�ntr-o stare de incoerenț�ă, ceea ce te face vulnerabil la problemele de sănătate legate de stres. Aceste emoț�ii de supravieț�uire se alimentează din câmpul din jurul corpului tău, făcându-te să te simț�i fragmentat ș� i materialist, pentru că î�ț�i direcț�ionezi cea mai mare parte din concentrare ș� i atenț�ie asupra materiei, corpului, mediului, timpului ș� i, bineî�nț�eles, asupra sursei problemelor tale.
Printre cele mai importante descoperiri ale IHM se numără faptul că ceea ce simț�im minut-cu-minut sau secundă-cu-secundă ne influenț�ează inima, iar sentimentele ș� i emoț�iile noastre sunt un aspect-cheie al deblocării
Inteligența inimii
303
„inteligenț�ei inimii”. Deoarece sentimentele ș� i emoț�iile sunt energii care emit câmpuri magnetice puternice, cu cât sentimentele superioare sunt mai puternice, cu atât mai puternic este câmpul magnetic. De fapt, inima produce cel mai puternic câmp magnetic din corp: de cinci mii de ori mai mare decât câmpul produs de creier.18
Pune-ț�i degetul pe î�ncheietura mâinii ș� i simte pulsul. Pulsul este o undă de energie numită tensiune arterială, care călătoreș� te prin tot corpul, influenț�ând totul, inclusiv funcț�ia creierului. Nu numai că pulsul magnetic al inimii reverberează prin fiecare celulă a corpului, dar produce ș� i un câmp î�n jurul corpului, care poate fi măsurat de la o distanț�ă de 2,5-3 m folosind un detector sensibil numit magnetometru.19 Când î�ț�i activezi inima invocând emoț�iile superioare, nu numai că difuzezi această energie î�n fiecare celulă dar ș� i radiezi aceste sentimente î�n spaț�iu. Acesta este punctul î�n care inima trece dincolo de biologie ș� i intră î�n fizică.
Cu ajutorul electroencefalogramelor, cercetătorii de la laboratorul IHM au descoperit că, atunci când inima atinge coerenț�a, undele cerebrale antrenează ritmul inimii pe o frecvenț�ă de 0,1 Hz, iar sincronizarea dintre inimă ș� i creier creș� te atunci când subiectul este î�ntr-o stare de coerenț�ă a inimii. S-a dovedit că frecvenț�a coerentă de 0,1 Hz este o stare de performanț�ă optimă asociată cu accesul sporit la intuiț�ia noastră mai profundă ș� i la orientarea internă. Odată ce mintea analitică este dată la o parte, individul poate coborî� pe scara conș� tiinț�ei de la undele cerebrale alfa a la teta ș� i la delta – starea î�n care se produc funcț�iile de regenerare î�n organism. Totodată, observăm adesea la cursanț�ii noș� tri că au parte de experienț�e mistice profunde î�n undele delta profunde, î�n jurul valorii de 0.09 până la .1 Hz (0.09
304
SUPRANATURAL
Hz este o abatere de doar o sutime dintr-un ciclu pe secundă raportat la coerenț�a optimă), î�n timp ce inima lor se află î�ntr-o stare foarte coerentă. Cu toate acestea, amplitudinea energiei produse de inimă creș� te nivelul de energie din creier, î�n unele cazuri de 50 până la 300 de ori peste nivelul normal sau chiar mai mult.
Dovezi î�n sprijinul coerenț�ei inimă-creier au fost aduse printr-o serie de experimente realizate de dr. Gary Schwartz ș� i colegii săi de la Universitatea din Arizona. Prin experimentele lor, au descoperit comunicări inexplicabile î�ntre inimă ș� i creier, care nu puteau fi justificate prin intermediul căilor neurologice sau al altor căi de comunicare determinate. Această descoperire a stabilit că interacț�iunile energetice dintre inimă ș� i creier se produc prin intermediul câmpurilor electromagnetice.20 Ambele exemple indică faptul că, atunci când ne concentrăm atenț�ia asupra inimii ș� i a emoț�iilor noastre, bătăile inimii acț�ionează ca un amplificator. Acesta sporeș� te sincronizarea inimii cu creierul ș� i creează coerenț�ă nu numai î�n organele fizice, ci ș� i î�n câmpul electromagnetic care ne î�nconjoară corpul. De asemenea, remarcabil este ș� i faptul că î�n spatele sternului se află o glandă mică numită timus, care are o legătură intimă cu centrul inimii. Fiind unul dintre principalele organe ale sistemului imunitar, timusul are un rol vital î�n sporirea celulelor T, care apără organismul de agenț�i patogeni, cum ar fi bacteriile ș� i virusurile. Glanda timus funcț�ionează optim până la debutul pubertăț�ii, dar î�ncepe să se micș� oreze pe măsură ce î�mbătrânim din cauza scăderii naturale a producț�iei hormonilor de creș� tere. Ca î�n cazul multor alte organe vitale, ș� i timusul este predispus la efectele negative ale stresului pe termen lung.
Inteligența inimii
305
Când trăim î�n regim de urgenț�ă perioade lungi de timp ș� i ne diminuăm câmpul energetic vital, toată energia noastră este î�ndreptată spre exterior, pentru a ne proteja de ameninț�ările externe, rămânând puț�ină energie care să ne protejeze de ameninț�ările interne. Î�n cele din urmă, acest lucru duce la proasta funcț�ionare a sistemului imunitar. Este rezonabil deci ca, atunci când centrul inimii este activat cu energie, prin mobilizarea sistemului nervos parasimpatic pentru dezvoltare ș� i regenerare, glanda timus să fie activată la rândul său, pentru că adăugăm energie î�n această glandă. Prin urmare, glanda timus ar trebui să beneficieze, de asemenea, de practica susț�inerii coerenț�ei î�n organism, ajutând la susț�inerea vitalităț�ii globale a sistemului nostru imunitar ș� i a sănătăț�ii pe termen lung. Ai aflat mai devreme î�n această carte că din studiile mele independente reiese că, atunci când cursanț�ii au reuș� it să simtă ș� i să-ș� i menț�ină recunoș� tinț�a ș� i alte emoț�ii superioare timp de 15-20 de minute pe zi, pe parcursul a patru zile, energia emoț�iilor a semnalat genelor celulei imune să producă o proteină numită imunoglobulină A. Creș� terea semnificativă a IgA este un exemplu perfect al numeroaselor efecte pozitive revărsate din coerenț�a inimii. Calitatea ritmului cardiac are consecinț�e asupra stării generale de sănătate, iată esenț�a î�ntregii chestiuni. Dacă inima bate î�n ritm armonios, eficienț�a ei reduce stresul asupra altor sisteme ale corpului, ne maximizează energia ș� i creează stări prin care prosperăm mental, emoț�ional ș� i fizic. Dacă ritmul inimii nu este armonios, atunci se aplică contrariul. Incoerenț�a face să avem mai puț�ină energie disponibilă pentru vindecare, pentru menț�inerea sănătăț�ii ș� i pentru construirea unor proiecte pe termen lung,
306
SUPRANATURAL
provocând tulburări ale stărilor noastre interne ș� i sporind stresul inimii ș� i al altor organe21. De exemplu, atacurile de cord ș� i bolile inimii se produc atunci când corpul a fost supus stresului o perioadă î�ndelungată. Î�nsă, atunci când alegem î�n mod intenț�ionat emoț�ii superioare, concentrându-ne mai puț�in pe dizarmonie ș� i mai mult pe recunoș� tinț�ă, corpul nostru reacț�ionează pozitiv ș� i ne bucurăm de o sănătate mai bună. Data viitoare când foloseș� ti o emoț�ie superioară pentru a te conecta la viitorul tău ș� i î�mbrăț�iș� ezi aceste sentimente î�nainte ca evenimentele să se producă – ș� i te simț�i recunoscător că evenimentul s-a produs deja – află că cel mai rău lucru care ț�i se poate î�ntâmpla este că î�ncepi să te vindeci.
Efectele stresului cronic
Când trăim î�ntr-o stare constantă de stres, centrul inimii devine incoerent ș� i acest lucru pune piedici capacităț�ii noastre creatoare. Ca răspuns la ritmurile haotice ale inimii, creierul devine foarte fragmentat ș� i incoerent, iar această incoerenț�ă se reflectă î�n cele două ramuri ale SNA. Dacă sistemul parasimpatic este frâna, iar sistemul simpatic acceleraț�ia, atunci când ele lucrează î�n opoziț�ie, corpul tău se simte ca ș� i cum ai apăsa pedala de acceleraț�ie î�n timp ce ț�ii piciorul pe frână. Nu este nevoie de prea multe cunoș� tinț�e de automobilistică pentru a î�nț�elege ramificaț�iile acestor forț�e opuse – uzăm frânele ș� i punem presiune pe trenul de rulare, î�n timp ce rezistenț�a consumă energie ș� i reduce eficienț�a consumului de combustibil. Î�n cele din urmă, stresul consumă organismul atât de mult î�ncât ne distruge capacitatea de regenerare ș� i de menț�inere a stării de sănătate, secătuindu-ne de vitalitate ș� i rezilienț�ă.
Inteligența inimii
307
Dacă rezilienț�a este bazată pe gestionarea eficientă a energiei, s-ar putea să te simț�i complet secătuit, indispus ș� i, poate, bolnav, fiind sub influenț�a stresului cronic. Cu cât devenim mai dependenț�i de aceste stări de stres, cu atât este mai puț�in probabil să ne deschidem inima, să pătrundem î�năuntru ș� i să creăm î�n mod conș� tient coerenț�a inimii. Un bun exemplu este o experienț�ă pe care am avut-o acasă la mine, î�n zona rurală a Statului Washington. Î�ntr-o seară de noiembrie, am ajuns acasă de la serviciu, mi-am parcat maș� ina ca de obicei ș� i am î�nceput să străbat aleea de 40 de metri către casă. Era î�ntuneric beznă. La vreo 30 de metri de uș� a de la intrare, î�n dreapta mea, am auzit un mormăit ameninț�ător care venea din spatele unor stânci. Imediat, mi-am restrâns concentrarea asupra materiei (asupra unui lucru) ș� i m-am trezit gândindu-mă: Ce ar putea bântui prin întuneric? Am î�nceput să-mi răscolesc mintea ș� i apoi mediul după niș� te factori cunoscuț�i din banca mea de amintiri pentru a putea prezice viitorul. Oare să fie unul din câinii mei? m-am î�ntrebat. Am î�nceput să-i strig pe nume, dar n-am primit niciun răspuns. După ce am mai făcut câț�iva paș� i, mormăitul a devenit ș� i mai puternic. Fără să mă gândesc să-mi mobilizez energia din corp, părul de pe ceafă mi s-a ridicat, ritmul cardiac ș� i cel respirator au crescut ș� i simț�urile mi s-au intensificat, pregătindu-mă pentru luptă sau fugă. Mi-am scos telefonul mobil ș� i am aprins lanterna, ca să-mi restrâng atenț�ia asupra posibilei ameninț�ări, dar tot nu vedeam ce anume producea zgomotul. Î�n î�ntuneric, mârâitul continua. M-am retras î�ncet ș� i, î�n cele din urmă, am fugit î�n hambar, unde ajutoarele mele de la fermă pregăteau caii pentru lăsarea nopț�ii. Ne-am luat armele ș� i lanternele ș� i ne-am î�ntors la locul acț�iunii
308
SUPRANATURAL
exact la timp ca să vedem o pumă ș� i puii ei cum o ș� tergeau printre tufiș� uri.
Probabil că poț�i deduce din această poveste că o situaț�ie foarte stresantă precum aceasta nu este ocazia potrivită să î�ț�i deschizi inima ș� i să te î�ncrezi î�n necunoscut. Nu este momentul potrivit î�n care să î�ț�i abaț�i atenț�ia de la lucrurile din lumea exterioară, pentru a te concentra asupra unei noi posibilităț�i din mintea ta. E momentul să fugi, să te ascunzi sau să lupț�i. Dar dacă eș� ti angrenat continuu î�ntr-o stare de luptă-sau-fugi – chiar dacă nu există nicio pumă î�n tufiș� uri – probabilitatea să î�nchizi ochii ș� i să pătrunzi î�năuntru este mai scăzută, î�ntrucât trebuie să î�ț�i menț�ii atenț�ia asupra ameninț�ării percepute din exterior. Niciun fel de informaț�ie nouă, care să nu fie egală cu sau relevantă pentru emoț�iile pe care le trăieș� ti, nu î�ț�i poate pătrunde î�n sistemul nervos, aș� a că nu î�ț�i poț�i programa trupul pentru un destin nou. Logic aș� adar: cu cât eș� ti mai dependent de hormonii de stres î�n viaț�a de zi cu zi, cu atât este mai puț�in probabil să creezi, să meditezi sau să î�ț�i deschizi inima ș� i să fii vulnerabil.
„Inima-creier”
Î�n 1991, lucrarea de pionierat a medicului J. Andrew Armour a demonstrat că inima are literalmente o minte proprie. Cu un număr de 40.000 de neuroni, inima are un sistem nervos care funcț� ionează independent de creier. Termenul tehnic creat pentru acest sistem este sistemul nervos cardiac intrinsec, cunoscut mai bine drept „inima-creier”22. Această descoperire a fost atât de monumentală î�ncât a condus la un nou domeniu al ș� tiinț�ei, numit neurocardiologie.
Inteligența inimii
309
Figura 7.2 Când inima trece în starea de coerență, acționează ca un amplificator, trimițând informații coerente prin intermediul căilor sale nervoase aferente către talamus, care sincronizează neocortexul și centrii de supraviețuire ai creierului.
Inima ș� i creierul sunt conectate prin căi eferente (descendente) ș� i aferente (ascendente); totuș� i, 90% din fibrele nervoase conectoare urcă de la inimă până la creier.23 Armour a descoperit că aceste căi neuronale directe, aferente, trimit î�n mod continuu semnale ș� i informaț�ii care interacț�ionează ș� i modifică activitatea î�n centrii cognitivi ș� i emoț�ionali ai creierului.24 Aceste semnale de la inimă la creier se conectează prin nervul vag ș� i continuă direct la talamus (care sincronizează activitatea corticală, cum ar fi
310
SUPRANATURAL
gândirea, percepț�ia ș� i î�nț�elegerea limbajului), apoi la lobii frontali (responsabili de funcț�iile motorii ș� i de rezolvarea problemelor) ș� i spre centrul de supravieț�uire al creierului, amigdala (care activează memoria emoț�ională). Celulele nucleate ale amigdalei se sincronizează chiar ș� i cu bătăile inimii.25 (Vezi figura 7.2.) Acest lucru î�nseamnă că, dacă centrul inimii este deschis, acesta ț�ine sub control centrii de supravieț�uire ai creierului. Aș� adar, este posibil ca, cu cât eș� ti mai centrat pe inimă, cu atât să fii mai puț�in predispus să reacț�ionezi la factorii stresanț�i din viaț�a ta. Reversul este, de asemenea, adevărat: cu cât ai mai puț�ină energie î�n centrul inimii, cu atât mai probabil vei trăi î�n planul supravieț�uirii. Acest lucru ne arată că sentimentele ș� i ritmurile inimii ne afectează amintirile ș� i reacț�iile emoț�ionale care se manifestă î�n noi, astfel î�ncât stresul ș� i anxietatea pot declanș� a modele de unde cerebrale care să corespundă unui obicei anxios din trecut. Invers, asemenea unui calculator care potriveș� te niș� te modele, emoț�iile superioare ale inimii pot produce coerenț�ă î�n modelele undelor cerebrale, aș� a că, dacă î�ț�i invoci sentimentele viitorului tău creând stări elevate, creierul va î�ncepe să aș� tearnă reț�ele neurale pentru acele emoț�ii viitoare sau pentru acel nou destin. Descoperirea de către Armour a căilor neuronale aferente de la inimă la creier dovedeș� te că inima procesează independent emoț�iile, răspunde direct la mediul î�nconjurător ș� i î�ș�i reglează ritmurile, fără a primi informaț�ii de la creier. Asta pentru că inima ș� i SNA lucrează î�ntotdeauna î�mpreună. De asemenea, este demn de remarcat faptul că nervii care facilitează această comunicare permit inimii să simtă, să-ș� i amintească, să se auto-regleze ș� i să ia decizii privind controlul cardiac, independent de sistemul nervos.26
Inteligența inimii
311
Mai simplu spus, emoț� iile ș� i sentimentele care î�ș�i au originea î�n inimă joacă un rol important î�n felul î�n care gândim, procesăm informaț�iile, simț�im ș� i î�nț�elegem lumea ș� i locul nostru î�n ea.27 Odată ce centrul inimii este activat, acesta acț�ionează ca un amplificator, care impulsionează creierul, î�i intensifică activitatea ș� i creează echilibru, ordine ș� i coerenț�ă î�n î�ntreg organismul.
O viață centrată pe inimă
După cum am spus anterior, fiecare gând pe care î�l ai produce un proces chimic corespunzător, echivalent cu acest gând, care, la rândul său, creează o emoț�ie. Prin urmare, eș� ti influenț�at doar de gândurile echivalente stării tale emoț�ionale. Ș� tim acum că, atunci când cursanț�ii noș� tri sunt centraț�i pe inimă ș� i resimt o plenitudine ș� i o unitate mai mare, sunt mai puț�in separaț�i de visele lor. Atunci când simt recunoș� tinț�ă, abundenț�ă, libertate sau dragoste, toate aceste emoț�ii î�mbrăț�iș� ează gânduri corespunzătoare. Aceste emoț�ii centrate pe inimă deschid uș� a spre mintea subconș� tientă, î�n aș� a fel î�ncât să î�ț�i poț�i programa sistemul nervos autonom î�n concordanț�ă cu gândurile despre noul tău viitor. Mai ș� tim totodată că, dacă trăiesc prin prisma unui sentiment de frică sau de lipsă, dar î�ncearcă să-ș� i spună că au de toate, nu pot produce un efect măsurabil, pentru că schimbarea se poate produce doar atunci când gândurile sunt aliniate cu starea emoț�ională a organismului. Pot gândi pozitiv cât de mult vor, î�nsă î�n lipsa unui sentiment sau al unei emoț�ii echivalente cu acel gând, mesajul nu poate fi resimț�it sau î�nț�eles de restul corpului.
312
SUPRANATURAL
Aș� a că poț�i să repeț�i propoziț�ia Sunt neînfricat până te î�nvineț�eș� ti la faț�ă, dar dacă tu, de fapt, simț�i frică, gândul Sunt neînfricat nu va trece de trunchiul cerebral, ceea ce î�nseamnă că nu vei semnala corpului ș� i SNA un destin nou, specific. Sentimentul este cel care produce î�ncărcătura emoț�ională (energia) care stimulează SNA î�ntr-un destin diferit. Î�n lipsa sentimentului, î�ntre creier ș� i corp apare o breș� ă – î�ntre gândul la sănătate ș� i sentimentul de sănătate – ș� i nu poț�i î�ntrupa noua stare de fapt. Abia când î�ț�i schimbi energia, poț�i produce efecte consecvente. Dacă susț�ii aceste emoț�ii superioare zilnic, î�n cele din urmă corpul tău, î�n inteligenț� a sa î�nnăscută, va î�ncepe să producă schimbări genetice corespunzătoare, aș� a cum le-am descris anterior. Asta pentru că trupul tău va crede că emoț�ia pe care o manifeș� ti provine dintr-o experienț�ă din mediul î�nconjurător. Aș� adar, atunci când î�ț�i deschizi centrul inimii, exersezi trăirea unei emoț�ii î�nainte ca experienț�a să se producă ș� i o î�mbini cu o intenț�ie clară, corpul reacț�ionează ca ș� i cum s-ar afla î�ntr-o experienț�ă viitoare. Coerenț�a inimă-minte influenț�ează apoi î�n mod variat chimia trupului ș� i energia.
Dacă coerenț�a dintre inimă ș� i creier poate proveni din inimă, iar sincronizarea lor are ca rezultat o performanț�ă ș� i o sănătate optime, atunci ar trebui să î�ț�i rezervi timp zilnic pentru a te concentra asupra activării centrului inimii. Alegând intenț�ionat să trăieș� ti prin intermediul inimii, î�n loc să aș� tepț�i ca cineva din afară să î�ț�i declanș� eze aceste emoț�ii, devii acea persoană care eș� ti menită să ajungi: un individ condus de inimă. Trăind prin intermediul inimii, alegi iubirea î�n mod natural ș� i dai dovadă de ea î�n mod firesc, prin compasiune ș� i grijă faț�ă de bunăstarea ta, a celorlalț�i
Inteligența inimii
313
ș� i a Pământului. Prin intermediul parteneriatului nostru cu IHM, cursanț�ii noș� tri au demonstrat că, prin exerciț�iu, pot produce, regla ș� i susț�ine sentimente ș� i emoț�ii superioare, independente de evenimentele din lumea exterioară.
Î�n cadrul atelierelor pe care le ț�inem î�n î�ntreaga lume, prin practicarea reglării ritmului inimii pentru a susț�ine emoț� ii ridicate, î�i î�nvăț� ăm pe cursanț� i cum să genereze coerenț�a inimii ș� i coerenț�a cerebrală. Apoi, le măsurăm abilităț�ile cu ajutorul monitoarelor VRC. Pe parcursul meditaț�iilor asistate, le cerem cursanț�ilor să se lase î�n voia sentimentelor de recunoș� tinț�ă, bucurie ș� i iubire ș� i î�i î�ncurajăm să exerseze zilnic, î�n afara sesiunilor formale de instruire, pentru că, atunci când cineva alege să exerseze să rămână î�ntr-o stare de coerenț�ă, acest lucru devine un obicei. Sper că, prin destule exerciț�ii, cursanț�ii noș� tri pot î�nlocui vechile î�nscrisuri mentale care î�i fac se se simtă nedemni, temători sau nesiguri cu stări existenț�iale mai elevate ș� i să se î�ndrăgostească profund de viaț�a lor. Am observat că mulț�i dintre ei au demonstrat că este, î�ntr-adevăr, posibil să producă efecte pozitive, măsurabile ș� i tangibile î�n viaț�a lor, prin simpla schimbare a paradigmei gândurilor ș� i sentimentelor. Aceș� ti indivizi devotaț� i se î�ntorc la casele lor, unde efectele pozitive pe care le-au produs î�n propria viaț�ă se răsfrâng î�n mod pozitiv asupra familiilor ș� i comunităț�ilor, prelungindu-ș� i continuu influenț�a vibraț�ională a armoniei ș� i coerenț�ei î�n î�ntreaga lume. Practicând î�n mod repetat reglarea stărilor emoț�ionale superioare, cu timpul, sentimentul constant al emoț�iilor superioare va crea o nouă valoare de referinț�ă emoț�ională. Această valoare de referinț�ă va continua apoi să influenț�eze î�n mod continuu un nou set de gânduri echivalent
314
SUPRANATURAL
sentimentelor intensificate. Î�nsumarea acestor gânduri noi va crea un nou nivel al minț�ii, care va produce mai multe emoț�ii aferente echivalente cu aceste gânduri, susț�inând ș� i mai departe această valoare de referinț� ă. Când se produce această buclă de feedback î�ntre inimă (corp) ș� i minte (creier), te afli î�ntr-o stare complet nouă de a fi – a conș� tiinț�ei minț�ii nelimitate ș� i a energiei iubirii ș� i a recunoș� tinț�ei profunde. Prin repetarea acestui proces î�ț�i recondiț�ionezi corpul, î�ț�i reconectezi creierul ș� i î�ș�i reconfigurezi biologia conform noii stări de a fi. Acum, transmiț�i î�n câmp, î�n mod natural, automat ș� i regulat, o semnătură de energie electromagnetică diferită. Acesta eș� ti tu sau acesta ai devenit. S-ar putea scrie nenumărate cărț�i de istorie prin lentila emoț�iilor incoerente. Fie că rezultatul este o tragedie shakespeariană, un genocid sau un război mondial, emoț�iile de supravieț�uire, precum vina, ura, furia, competiț�ia ș� i răzbunarea, au dus la un ș� ir inutil, nesfârș� it, de dureri, suferinț�e, oprimare ș� i moarte. Rezultatele i-au determinat pe oameni să trăiască mai degrabă î�n opoziț�ie ș� i î�n conflict decât î�n pace ș� i armonie. Acesta este momentul istoric când putem pune capăt acestui ciclu. Acesta este momentul de cotitură din istoria omenirii î�n care î�nț�elepciunea străveche ș� i ș� tiinț�a modernă se intersectează pentru a ne oferi tehnologia ș� i î�nț�elegerea ș� tiinț�ifică pentru a î�nvăț�a nu doar cum să ne gestionăm mai eficient ș� i mai concret emoț� iile, ci ș� i cum să î�nț� elegem ce î�nseamnă asta pentru sănătatea noastră, r e l aț�iile, nivelurile energetice ș� i evoluț�ia personală ș� i colectivă. Nu e nevoie să mutăm munț�ii din loc – doar să ne schimbăm starea lăuntrică de a fi. Acest lucru ne permite să schimbăm felul î�n care ne purtăm unul cu celălalt, î�nlocuind situaț�iile stresante cu experienț�ele pozitive care ne dau energie, ne umplu spiritul ș� i ne oferă un
Inteligența inimii
315
sentiment de integritate, conexiune ș� i unitate. Poate că, î�ntr-adevăr, creierul gândește, dar când î�ț�i transformi inima î�ntr-un instrument de percepț�ie, aceasta cunoaște.
Exemple de la atelierele noastre
Pentru a vedea un exemplu despre modul î�n care coerenț�a inimii creează coerenț�a creierului, priveș� te graficele 8A ș� i 8B din secț�iunea color. P r i m a imagine arată niș� te modele de unde cerebrale relativ joase-spre-normal, î�nainte ca persoana să î�nceapă să-ș� i creeze coerenț�a inimii. A doua imagine, luată doar câteva secunde mai târziu, arată o schimbare semnificativă odată ce persoana face trecerea spre o coerenț�ă a inimii susț�inută. Acest lucru se datorează faptului că inima acț�ionează ca un amplificator care influenț�ează creierul să creeze unde cerebrale alfa a foarte coerent sincronizate. Î�n figurile 7.3A ș� i 7.3B, vei vedea o analiză VRC a uneia dintre cursantele noastre, î� n registrată la un atelier avansat. A avut o zi uimitoare. Prima diagramă, cea din figura 7.3A, reprezintă două meditaț� i i, una de dimineaț�ă ș� i una chiar î�nainte de prânz, ș� i fiecare pătrat reprezintă un interval de cinci minute. Punctul indicat de săgeata gri din partea superioară a scanării, orientată spre dreapta-jos, reprezintă momentul când a pătruns î�n starea de coerenț�ă a inimii (ș� i a menț�inut-o).
Pe parcursul meditaț�iei de la ora 7.00 dimineaț�a, a menț�inut această stare peste 50 de minute, până î�n locul unde î�ntâlneș� ti cea de-a doua săgeată, orientată spre stânga-jos. Î�n partea de jos a scanării, unde se vede o altă săgeată gri orientată spre dreapta-jos, este redat al doilea moment când a intrat î�n starea de coerenț�ă a inimii, timp de 38 de minute, pe
316
SUPRANATURAL
parcursul unei meditaț�ii chiar î�nainte de prânz, ș� i care se î�ncheie cu următoarea săgeată orientată spre stânga jos. Se poate observa cum î�ș�i dezvoltă abilităț�ile.
Figura 7.3A
Figura 7.3B Săgețile gri orientate spre interior reprezintă pătrunderea cursantei în starea de coerență a inimii, prin susținerea unei stări emoționale superioare. Fiecare pătrat reprezintă un interval de timp de cinci minute.
Inteligența inimii
317
Atât din figura 7.3A, cât și din 7.3B, se poate observa că își dezvoltă abilitatea de a-și regla stările interne. În figura 7.3B, în partea de jos, unde cele două săgeți sunt orientate spre interior, cursanta intră spontan în stare de coerență a inimii mai bine de o oră. Trupul ei este condiționat pentru o minte nouă.
Priveș� te acum figura 7.3B. Î�n următoa rea meditaț�ie, efectuată ulterior î�n cursul după-amiezii, dacă te uiț�i î�ntre cele două săgeț�i gri din partea de sus a imaginii, poț�i vedea că intră din nou î�ntr-o stare de coerenț�ă a inimii pentru aproximativ 45 de minute. Ce e fascinant la această diagramă este ce se î�ntâmplă mai târziu, î�n cursul serii, î�n jurul orei 20.00 (vezi al doilea set de săgeț�i gri orientate spre interior). Cum atunci nu avea loc nicio meditaț�ie, am î�ntrebat-o ce anume i se î�ntâmplase. Inima ei a intrat î�ntr-o „super coerenț�ă” mai bine de o oră, î�n vreme ce se afla î�n stadiu normal de trezie.
Figura 7.4 Exemplul a trei cursanți care își mențin emoțiile centrate pe inimă timp de 45 de minute.
318
SUPRANATURAL
Ne-a spus că se pregătea de culcare, când, brusc, a trăit un sentiment copleș� itor de iubire. A fost atât de puternic, că a trebuit să se î�ntindă ș� i să se lase î�n voia lui. Inima ei a intrat spontan î�n starea de coerenț�ă a inimii ș� i, timp de o oră ș� i zece minute, cât a stat î�ntinsă î�n pat, a simț�it o dragoste de viaț�ă profundă. A susț�inut o schimbare î�n SNA. Acolo unde vezi ultima săgeată este momentul î�n care s-a î�ntors pe o parte ș� i a adormit. Nu-i un mod rău de a î�ncheia ziua, nu-i aș� a?
Aș� adar, cântăreș� te următorul lucru: Ș� tii cât de uș� or este să ai un gând de teamă sau de anxietate legat de un eveniment viitor care nu s-a produs î�ncă ș� i să î�mbrăț�iș� ezi emoț�ional î�n minte acest rezultat î�n mod repetat? Ș� i mai ș� tii că, cu cât alimentezi gândul cu mai multă energie, cu atât meditezi mai mult asupra altor rezultate posibile ș� i, î�n cele din urmă, aceste gânduri te conduc spre cel mai groaznic deznodământ posibil? Emoț�iile sunt cele care dirijează aceste gânduri. Ț� i-ai condiț�ionat trupul să joace rolul minț�ii, î�n frică ș� i î�n anxietate. Dacă acest lucru continuă vreme î�ndelungată, corpul s-ar putea să sufere un atac de panică – o funcț�ie corporală autonomă, spontană, pe care mintea conș� tientă nu o poate controla. Dar dacă î�n loc să î�ț�i condiț�ionezi trupul să fie o minte a fricii ș� i anxietăț�ii, ai trăi emoț�ii elevate susț�inute ș� i ț�i l-ai condiț�iona să fie o minte a iubirii ș� i a coerenț�ei? Dacă î�n loc să-ț�i fie frică ș� i să î�ț�i faci griji că vei avea din nou un atac de panică, ai fi î�ncântat ș� i ai aș� tepta cu nerăbdare perspectiva unui atac de iubire autonom?
Figura 7.4 ilustrează alte trei exemple de cursanț�i care au reuș� it să î�ș�i menț�ină coerenț�a inimii o perioadă lungă de timp. Dacă priveș� ti cu atenț�ie, vei vedea că inima lor reacț�ionează la o stare consistentă de emoț�ii superioare cel puț�in 45 de
Inteligența inimii
319
minute – adică trupul lor reacț�ionează la mintea lor. Eu aș� spune că acesta este un lucru destul de supranatural.
Figurile 7.5A ș� i 7.5B arată două exemple de persoane cu o variabilitate foarte scăzută a ritmului cardiac (notată prin cele două seturi de săgeț�i negre orientate î�n sus) î�n starea naturală de trezie. Priveș� te modificările î�nregistrate î�n variabilitatea ritmului cardiac atunci când practică coerenț�a inimii, î�n zona dintre cele două săgeț�i gri orientate î�n jos. Chiar dacă e vorba doar de un interval de 8-15 minute, aceș� ti cursanț�i î�ș�i modifică procesele biologice.
Meditația coerenței inimii
Această meditaț�ie este bazată pe Tehnica Î�nchiderii Inimii, dezvoltată de IHM. Î�nchide ochii, lasă corpul să se relaxeze ș� i direcț�ionează-ț�i atenț�ia spre inimă. Î�ncepe să inspiri ș� i să expiri din centrul inimii ș� i continuă să faci asta mai lent ș� i mai profund. Dacă mintea î�ți� rătăceș� te, î�ntoarce-ț�i de fiecare dată atenț�ia ș� i conș� tientizarea spre piept, inimă ș� i respiraț�ie. Î�n continuare, î�n timp ce î�ț�i concentrezi atenț�ia asupra celui de-al patrulea centru, invocă unele emoț�ii superioare, continuând să inspiri ș� i să expiri din centrul inimii. Odată ce simț�i aceste emoț�ii sincere î�n zona pieptului, trimite această energie dincolo de corpul tău ș� i î�mbin-o cu intenț�ia ta. Continuă să răspândeș� ti această energie ș� i intenț�ie peste tot î�n jurul tău. Î�ncepe cu o sesiune de zece minute ș� i î�ncearcă să prelungeș� ti acest interval î�n fiecare zi, când exersezi. Î�n cele din urmă, când vei ajunge să cunoș� ti senzaț�ia corporală dată de aceste emoț�ii superioare, vei putea exersa pe parcursul î�ntregii zile cu ochii deschiș� i (vei afla mai multe despre cum să faci asta î�n capitolul 9, Meditația în
320
SUPRANATURAL
mers). Ai putea chiar să-ț�i pui o alarmă pe telefon, care să sune de patru ori pe zi, ș� i atunci când sună, să faci o pauză de un minut, două, ca să trăieș� ti aceste emoț�ii superioare.
Figura 7.5A
Figura 7.5B În ambele figuri, poți vedea doi cursanți diferiți care au o variabilitate a ritmului cardiac foarte scăzută (demonstrată de săgețile negre orientate în sus). Cu toate acestea, în privința deschiderii inimii lor, dacă privești între cele două săgeți gri, vei vedea o schimbare importantă. Chiar dacă pentru doar 8-15 minute, ei își modifică fiziologia.
Capitolul 8
FILME MENTALE / CALEIDOSCOP Tocmai î�ncheiasem o prelegere susț�inută î�n Orlando, Florida, î�ntr-o sâmbătă seara. Î�n dimineaț�a următoare, î�n timp ce î�mi făceam bagajele, pregătindu-mă pentru zborul de î�ntoarcere spre casă, de după-amiază, am deschis televizorul să mă pun la curent cu situaț�ia politică din Statele Unite. Era î�n toiul alegerilor prezidenț�iale din 2016 ș� i, cum fusesem plecat din ț�ară cu prelegerile mele î�n ultimele trei săptămâni, eram curios să văd ce se î�ntâmplase î�n lipsa mea. Am parcurs rapid canalele ca să dau peste un post de ș� tiri, am pus telecomanda jos ș� i, atent pe jumătate la televizor, am continuat să-mi fac bagajul. Deodată, a apărut o reclamă care mi-a captat atenț�ia ș� i, î�ntr-o clipă, mi-am dat seama de ce se numesc programe de televiziune.
Reclama î�ncepea cu filmarea din exterior a locuinț�ei unui cuplu. Î�n timp ce camera se apropie de casă, pe ecran apar cuvintele: „Noaptea nr. 14 cu Zona Zoster”. Cadrul se schimbă ș� i se mută î�n interior: î�ncepe să se audă o muzică
322
SUPRANATURAL
liniș� tită, dar rău prevestitoare, î�n timp ce un bărbat î�n vârstă geme de durere la marginea patului. Î�ngrijorată, soț�ia lui intră î�n î�ncăpere ș� i î�l î�ntreabă cum se simte. „Doare”, răspunde el. Î�n colț�ul din dreapta jos, cu caractere mici ș� i aproape de aceeaș� i culoare cu fundalul, apar cuvintele: „Interpretare artistică”.
Soț�ia se apropie cu o privire disperată ș� i ridică î�ncet tricoul soț�ului, dezvăluind leziuni uriaș� e, roș� ii, care î�i acoperă mai bine de jumătate din regiunea lombară. Imaginea este ș� ocantă, grotescă ș� i oribilă, seamănă cu o arsură de gradul trei. Î�n 31 de ani de practică, am examinat sute de oameni cu Zona Zoster ș� i n-am î�ntâlnit niciunul cu leziuni atât de grave precum cele î�nfăț�iș� ate î�n această reclamă. Mi-am dat seama imediat că fusese programată să provoace o reacț�ie emoț�ională puternică î�n rândul publicului spectator – fiindcă, î�n mod categoric, aș� a se î�ntâmplase cu mine. Odată ce vezi erupț�iile de pe spatele bărbatului, reclama î�ș�i atinge scopul de a-ț�i capta atenț�ia. Î�ntrucât reprezentarea leziunii este atât de impresionantă, î�ț�i schimbă felul î�n care te simț�eai cu câteva minute î�nainte s-o vezi. Î�n momentul î�n care reclama î�ț�i schimbă semnificativ starea emoț�ională, te determină să î�ț�i concentrezi ș� i mai mult atenț�ia asupra sursei perturbatoare din mediul extern. Cu cât emoț�ia provocată este mai puternică (stimulul), cu atât eș� ti mai interesat ș� i acorzi o atenț�ie mai mare (răspuns). Această asociere î�ntre stimul ș� i răspuns, sau condiț� ionare, este modul î�n care sunt create amintirile pe termen lung, sau asociative.
Acest proces de condiț�ionare î�ncepe prin asocierea unui simbol sau a unei imagini cu o modificare a stării emoț�ionale: o combinaț�ie care deschide porț�ile î�ntre mintea conș� tientă ș� i
Filme mentale / caleidoscop
323
cea subconș� tientă. Î�n cazul reclamei despre Zona Zoster, î�n momentul î�n care ț�i-a captat î�ntreaga atenț�ie (ș� i a î�nceput procesul de programare), nu poț�i rezista să nu te î�ntrebi ce urmează să spună î�n faza următoare. Reclama continuă cu vocea unui narator masculin sobru: „Dacă ai avut vreodată vărsat de vânt, virusul Zonei Zoster se află deja î�n tine. Pe măsură ce î�mbătrâneș� ti, sistemul tău imunitar slăbeș� te ș� i î�ș�i pierde capacitatea de a ț�ine sub control virusul Zonei Zoster.” Folosind brandingul emoț�ional*, acesta este primul moment î�n care reclama ridică o problemă etică, comunicând publicului faptul să sistemul imunitar slăbeș� te odată cu vârsta. Apoi, î�l vedem pe bărbat î�n baie, privindu-se î�n oglindă. Pare î�ngrijorat, distrus ș� i î�nfrânt. Î�n scena următoare, soț�ia lui vorbeș� te la telefon î�n bucătărie: „Pur ș� i simplu, nu mai rezist să-l văd î�n halul ăsta”, spune ea.
După care, î�l vedem pe bărbat ghemuit î�n pat, cu mâna la frunte, crispat de durere. Naratorul face apoi o sugestie directă, î�ntărită de aceleaș� i cuvinte care apar ș� i pe ecran: „1 din 3 persoane vor suferi î�n viaț�ă de Zona Zoster”. Naraț�iunea continuă, î�n timp ce cuvintele rămân pe ecran. „Î�n cazul Zonei Zoster, erupț�iile pot dura până la 30 de zile”. Scena se mută apoi la soț�ia lui care pledează direct către cameră: „Mi-aș� dori să pot face ceva să-l ajut”.
Din nou, î�l vedem pe bărbat chinuit de durere, iar pe ecran apar cuvintele: „1 din 5 persoane cu Zona Zoster vor avea dureri de nervi pe termen lung”. Aceste cuvinte rămân pe ecran până la finalul reclamei, care spune: „Unii
* Branding emoțional – concept folosit în marketing care se referă la
folosirea apelului la nevoile, aspirațiile și trăirile emoționale ale consumatorului. (n.tr.)
324
SUPRANATURAL
oameni cu Zona Zoster vor avea dureri de nervi de lungă durată, care pot dura î�ntre câteva luni ș� i câț�iva ani. Nu aș� tepta până când cineva drag face Zona Zoster. Discută cu medicul sau farmacistul despre riscul la care eș� ti expus”.
Să analizăm mai atent ce anume î�ncearcă să facă această reclamă. Î�n primul rând, î�ț�i induce o nouă stare emoț�ională, schimbând felul î�n care te simț�i. Odată ce î�ț�i captează atenț�ia, devii mai deschis ș� i mai influenț�abil la informaț�iile care urmează. Acum, că eș� ti mai predispus să accepț�i, să crezi ș� i să te laș� i î�n voia acestei informaț�ii (fără s-o analizezi), dacă resimț�i teamă, victimizare, vulnerabilitate, î�ngrijorare, ș� oc, slăbiciune, oboseală sau durere, atunci eș� ti mult mai uș� or de influenț�at de informaț�ia echivalentă acestor emoț�ii. S-ar putea să te î�ntrebi dacă nu cumva eș� ti ș� i tu afectat de boală.
Î�n anumite momente pe parcursul reclamei, pe ecran apar scrise „dovezi” certe, pe care le poț�i citi. Acest lucru contribuie la î�ntărirea programării. De asemenea, î�n timp ce creierul responsabil cu gândirea este concentrat pe lectura textului, conț�inutul naraț�iunii se strecoară dincolo de mintea conș� tientă î�n mintea subconș� tientă. Asemenea unui reportofon, aceasta î�nregistrează î�ntreg scenariul ș� i creează un program intern.
Apoi, printr-o sugestie directă ș� i literală, naratorul î�ț�i insuflă teama, sugerându-ț�i că ai deja virusul Zona Zoster î�n corp ș� i că, prin procesul natural de î�mbătrânire, sistemul tău imunitar nu mai este suficient de puternic să î�i facă faț�ă. Acest lucru î�ț�i activează creierul emoț�ional (sediul sistemului tău nervos autonom), permiț�ându-i să se lase programat. Odată ce sugestiile pătrund î�n sistemul tău nervos autonom, acesta preia comenzile fără ezitare ș� i î�ncepe să facă schimbări chimice î�n corp echivalente cu
Filme mentale / caleidoscop
325
sugestiile literale. Cu alte cuvinte, corpul tău va fi programat subconș� tient ș� i automat pentru a-ț�i slăbi funcț�ia imună. Î�n concluzie, eș� ti î�n pericol ș� i ai face bine să nu aș� tepț�i până contractezi boala. Efectul reclamei merge ș� i mai departe de atât: dacă ai avut vreodată vărsat de vânt ș� i, după ce urmăreș� ti asta, te „gândeș� ti” că sistemul tău imunitar este slăbit din cauza vârstei, vei hotărî� că ai o nevoie sporită de a preveni î�mbolnăvirea cu Zona Zoster, aș� a că vei fi ș� i mai motivat să cumperi medicamentul.
Dacă, din î�ntâmplare, eș� ti bolnav de Zona Zoster ș� i vezi reclama asta, când remarci că starea ta nu este la fel de gravă precum cea a actorului, s-ar putea să te gândeș� ti: Ar trebui să cumpăr imediat medicamentul, ca să nu se agraveze. Nu vreau să ajung ca el. Dacă nu ai Zona Zoster, s-ar putea totuș� i ca la sfârș� itul reclamei să te î�ntrebi: Oare fac parte din cele două treimi din populație care sunt în siguranță? Sau aparțin acelei treimi care va contracta virusul? Dacă gândeș� ti: Sper că nu fac parte din acea treime, î�nseamnă că deja crezi că există posibilitatea să fii predispus sau vulnerabil, rămânând, fără să î�ți� dai seama, cu gândul că ai deja boala. Ș� tii ce mi se pare cel mai absurd la această reclamă? Faptul că nici măcar nu menț�ionează medicamentul, ceea ce î�nseamnă că nu sunt obligaț�i să-i dezvăluie efectele secundare. Î�ntrucât reclama î�mi captase interesul, am î�ncetat să-mi mai fac bagajul ș� i am căutat pe internet alte reclame ale aceleiaș� i companii farmaceutice. Voiam să ș� tiu care era medicamentul care, potrivit sugestiilor lor, atenua gravitatea leziunilor exagerate, contrafăcute, ale actorului. După o scurtă căutare, am descoperit mai multe reclame asemănătoare, cu aceeaș� i temă ș� i aceeaș� i formulare, dar cu mici
326
SUPRANATURAL
variaț�iuni. Toate aveau î�nsă un lucru î�n comun: toate erau concepute să-ț�i capteze atenț�ia.
Î�n reclama următoare, am văzut o femeie cu ochelari de î�not, î�ntr-o piscină medicinală. Totul î�n alb-negru. Spre deosebire de reclama anterioară, naratorul (o voce feminină cu un accent britanic autoritar) este î�nsuș� i virusul Zona Zoster, iar naraț�iunea se desfăș� oară î�n mintea femeii: „Impresionant, Linda. Vârsta nu te î�ncetineș� te, dar sistemul tău imunitar slăbeș� te pe măsură ce î�mbătrâneș� ti, crescând riscul î�n faț�a mea: virusul Zona Zoster. Stau ascuns î�n tine î�ncă de când ai făcut vărsat de vânt. Aș� putea oricând să ies la iveală sub forma unei erupț�ii dureroase, cu pustule.” Scena trece apoi brusc de la imaginile alb-negru la unele color, cu un bărbat care î�ș�i ridică cămaș� a dezvăluind cea mai urâtă erupț�ie de Zona Zoster pe care ai văzut-o vreodată. Din nou, leziunea grotescă, plină de băș� ici, nu are cum să nu-ț�i capteze atenț�ia. La fel de repede ca î�n cazul tranziț�iei către scena color, se revine la scena î�n alb-negru cu î�notătoarea.
Reclama continuă î�ntr-o manieră ș� i după o formulă asemănătoare celei precedente. Mai î�ntâi face o afirmaț�ie captivantă sau î�ț�i arată o imagine ș� ocantă pentru a modifica starea emoț�ională a privitorului, determinându-l să fie mai uș� or influenț�abil la informaț�ie prin schimbarea stării emoț�ionale, pentru ca, î�n final, să folosească autosugestia, făcându-l să se î�ntrebe dacă nu cumva are deja Zona Zoster. Această reclamă sugerează totodată că, deș� i s-ar putea să fii sănătos, să faci miș� care ș� i să î�ț�i porț�i de grijă, totuș� i poț�i deveni victima virusului, făcând aluzie la faptul că nimeni nu este imun. Iarăș� i, cuvintele de pe ecran î�ntăresc mesajul: „1 din 3 persoane mă contractează î�n timpul vieț�ii.
Filme mentale / caleidoscop
327
Linda, oare vei fi tu?” Dacă te identifici cumva cu această femeie, atunci vocea ț�i se adresează direct.
Apoi, spiritul reclamei se schimbă, când un nou narator masculin î�ncepe să vorbească pe un ton î�ncrezător, voios, lipsit de griji sau de preocupări. Cu un accent britanic asemănător, vocea spune: „Ș� i iată de ce Linda m-a luat pe mine: medicamentul X”. Scena rămâne î�n alb-negru, cu excepț�ia costumului de baie, al căș� tii femeii ș� i a numelui medicamentului, care apare pe ecran scris cu caractere mari, sofisticate. Acum, medicamentul s-a î�ntipărit î�n minte la un alt nivel. Din nou, reclama a creat asocierea dintre sănătate ș� i siguranț�ă ș� i medicamentul care te va proteja. Pe ecran apare un slogan pe care naratorul î�l citeș� te cu voce tare, afirmând că medicamentul ajută la „stimularea sistemului imunitar î�mpotriva Zonei Zoster. Î�l ajută să se apere de tine, Zonă Zoster”. La sfârș� itul reclamei, naratorul spune: „Medicamentul X este folosit pentru prevenirea Zonei Zoster la adulț�ii de peste 50 de ani. Medicamentul nu este folosit î�n tratarea Zonei Zoster ș� i nu este util tuturor”. Iată ș� i poanta principală: „Nu ar trebui să iei medicamentul dacă ai un sistem imunitar slăbit”. Aoleu – poftim? Uite care-i ironia: tocmai ț�i-au spus că, pe măsură ce î�mbătrâneș� ti, sistemul tău imunitar slăbeș� te ș� i eș� ti expus unui risc crescut să faci Zona Zoster. Medicamentul ar trebui să-ț�i î�ntărească sistemul imunitar, dar n-ar trebui să-l iei dacă ai un sistem imunitar slăbit. Ș� i acum urmează dilema: Dacă totuș� i alegi să iei medicamentul, atunci crezi că medicamentul este mai puternic decât sistemul tău imunitar probabil slăbit. Programarea a funcț�ionat.
Agenț�iile publicitare isteț�e, dacă nu cumva chiar lipsite de etică, î�nț�eleg că acest mesaj este confuz ș� i derutant
328
SUPRANATURAL
pentru mintea ta conș� tientă. Î�nsă, î�n acelaș� i timp, î�ț�i programează mintea subconș� tientă î�n ideea că sistemul tău imunitar este slab, că ai probabil deja virusul î�n organism, iar probabilitatea de a face Zona Zoster este ridicată, deș� i eș� ti sănătos. Î�n plus, ț�i se spune că, dacă nu iei medicamentul, eș� ti predispus la suferinț�ă – chiar dacă nu ai garanț�ia că Zona Zoster se va vindeca uș� or – ș� i că s-ar putea ca acesta să nu funcț�ioneze totuși, dacă sistemul tău imunitar este slăbit. La final, urmează efectele secundare (care nu sunt secundare, ci directe): „O erupț�ie asemănătoare celei produse de Zona Zoster, roș� eaț�ă, durere, mâncărimi, inflamaț�ii, umflături, senzaț�ie de căldură, vânătăi sau umflături î�n zona î�nț�epăturii ș� i dureri de cap. Discută cu medicul, dacă ai de gând să petreci timp î�n preajma nou-născuț�ilor, a persoanelor î�nsărcinate sau a celor care au un sistem imunitar slăbit, î�ntrucât vaccinul conț�ine o versiune atenuată a virusului de varicelă ș� i i-ar putea infecta”.
Uau! Am î�nceput să mă î�ntreb pe ce planetă trăiesc. Tipul acesta de programare te face să te î�ntrebi dacă avem cu adevărat liber arbitru sau dacă nu cumva luăm toate deciziile pe baza lucrurilor pe care am fost condiț�ionaț�i să le luăm drept răspunsuri, fie că este vorba despre un anumit tip de bere, ș� ampon sau balsam, de ultimul smartphone sau de pastila care ar putea să te scape de virusul Zonei Zoster, pe care s-ar putea sau nu să î�l ai. Majoritatea reclamelor fac apel la ceea ce î�ț�i lipseș� te, reamintindu-ț�i că vrei ceea ce nu ai, că î�ț�i dorești ceea ce trebuie să se potrivească conș� tiinț�ei tale sociale sau să î�ț�i aducă la saturație sentimentul de deș� ertăciune sau de singurătate. Ș� i, desigur, î�n cazul de faț�ă, dacă eș� ti bolnav sau te simț�i bolnav, reclama trebuie să răspundă simptomelor tale.
Filme mentale / caleidoscop
329
La o ultimă căutare, am dat peste o reclamă similară, cu aceeaș� i temă: un actor care suferea dramatic de 17 zile, expunerea ș� ocantă a unei leziuni uriaș� e ș� i cuvintele scrise pe ecran pentru a influenț�a gândurile privitorului, î�ntărind totodată mesajul. Asemenea celorlalte reclame, ș� i aceasta informa explicit publicul că medicamentul nu tratează Zona Zoster, dar, la finalul ei, un bărbat arătos zâmbea ș� i declara: „Cred că voi face o î�ncercare”. Î�ntre timp, eu m-am î�ntrebat de ce ar vrea să facă o î�ncercare dacă suferea deja de Zona Zoster de 17 zile ș� i mai ales dacă medicamentul nu trata afecț�iunea. Eram cu adevărat nedumerit.
Cu ani î�n urmă, î�n timpul formării mele, am î�nvăț�at că, prin definiț�ie, hipnoza este o dezorientare a proceselor inhibitoare ale minț�ii conș� tiente, ocolind mintea analitică, astfel î�ncât să devii foarte receptiv la sugestiile ș� i informaț�iile minț�ii subconș� tiente. Î�n timp ce mintea conș� tientă este ocupată ș� i interesată să descâlcească lucrurile, mintea subconș� tientă asimilează totul fără discernământ. Dacă î�i poț�i dezorienta pe oameni prin informare (sau, î�n lumea de astăzi, prin dezinformare), prin ș� oc sau confuzie, atunci tocmai ai deschis uș� a spre programarea minț�ii lor subconș� tiente.
Trei minți într-un singur creier: mintea conștientă, subconștientă și cea analitică
Ș� tii deja că, atunci când î�ț�i modifici undele cerebrale din beta î�n alfa a, î�ț�i î�ncetineș� ti neocortexul (creierul analitic, care gândeș� te). Odată cu î�ncetinirea undelor cerebrale, părăseș� ti teritoriul minț�ii conș� tiente ș� i pătrunzi î�n teritoriul minț�ii subconș� tiente. Am putea spune că, dacă eș� ti î�ntr-o oarecare măsură conș� tient ș� i treaz, dar nu eș� ti pe deplin
330
SUPRANATURAL
implicat î�n gândire, conș� tiinț�a ta trece din neocortexul care gândeș� te ș� i intră î�n mezencefal, cunoscut ș� i sub numele de subconș� tient, căminul sistemului nervos autonom ș� i al cerebelului. Dacă ai văzut vreodată o persoană captivată cu totul de o emisiune de televiziune, î�ntr-atât î�ncât ai î�ncercat să vorbeș� ti cu ea, î�nsă nu te-a auzit, e posibil să fi experimentat starea undelor cerebrale alfa a: o stare extrem de sugestibilă la informaț�ie. Sugestibilitatea este capacitatea de a accepta, a crede ș� i a te î�ncrede î�ntr-o informaț�ie fără să o analizezi. Î�n această stare, privitorul este atât de preocupat, atât de concentrat la ceea ce vede, î�ncât pare fermecat ș� i de-a dreptul inert. Nimic altceva nu există, cu excepț�ia obiectului atenț�iei sale.
Figura 8.1 Pe măsură ce undele tale cerebrale încetinesc și treci dincolo de mintea analitică, creierul intră în transă și ești mai sugestibil la informație. Reversul este și el valabil. Pe măsură ce undele tale cerebrale se accelerează, devii mai analitic, creierul iese din transă și devii mai puțin sugestibil la informație. Sugestibilitatea este capacitatea de a accepta, a crede și a te încrede în informație fără să o analizezi.
Filme mentale / caleidoscop
331
Dacă persoana nu analizează informaț�ia la care este expusă, atunci este predispusă să accepte, să creadă ș� i să se î�ncreadă î�n ea fiindcă nu există niciun filtru analitic. Prin urmare, e logic: cu cât eș� ti mai influenț�abil, cu atât eș� ti mai puț�in analitic. Ș� i reversul este valabil: Cu cât eș� ti mai analitic, cu atât eș� ti mai puț�in influenț�abil faț�ă de informaț�ii; prin urmare, e mai puț�in probabil ca creierul tău să intre î�n transă sau î�n starea undelor cerebrale alfa a. Priveș� te figura 8.1 pentru a î�nț�elege mai bine relaț�ia dintre sugestibilitate, minte analitică, transă ș� i unde cerebrale.
Lucrul pe care creatorii reclamelor menț�ionate anterior î�l î�nț�eleg pe deplin este că cea mai bună metodă de a programa o persoană să urmeze acț�iunea dorită este aceea de a o transpune î�n starea undelor cerebrale alfa a, î�n aș� a fel î�ncât informaț�ia prezentată să nu fie analizată. Prin repetarea continuă a reclamei sau difuzarea alteia asemănătoare, cu acelaș� i mesaj, mai devreme sau mai târziu, programarea respectivă va pătrunde î�n subconș� tientul privitorului. Cu cât suntem mai expuș� i stimulului (î�n acest caz, cel comercial), cu atât mai automat devine răspunsul programat. Î�n cele din urmă, după ce am memorat inconș� tient stimulul ș� i răspunsul devine automat, mintea conș� tientă nu mai trebuie să gândească sau să analizeze informaț�iile primite. Î�ntre timp, mintea subconș� tientă cartografiează informaț�ia, î�nregistrând-o ș� i stocând-o ca pe o voce sau o î�nregistrare video. Odată cartografiată î�n creier, de fiecare dată când vezi sau auzi reclama, ea continuă să amorseze aceleaș� i circuite neurale, î�ntărind ș� i mai mult aceeaș� i programare, acelaș� i gând ș� i convingere. Acum, nu numai că informaț�ia î�ț�i poate influenț�a sănătatea, dar î�ț�i poate oferi ș� i soluț�ia la problema pe care o creează, de fapt, reclama.
332
SUPRANATURAL
Alte situaț� ii care cresc sugestibilitatea includ ș� ocul, traumele sau o reacț�ie emoț�ională puternică. De exemplu, atunci când oamenii sunt uimiț�i sau expuș� i la situaț�ii î�ncărcate emoț�ional, creierul intră, î�n mod firesc, î�ntr-o altă stare. Î�n timp ce creierul se opreș� te din cauza unei supraî�ncărcări emoț�ionale, cum ar fi un accident rutier, de exemplu, persoana respectivă intră î�ntr-o stare de sugestibilitate. Î�n cazurile extreme, persoana se predă î�n faț� a ș� ocului, î�ncremeneș� te sau devine indiferentă, iar capacitatea ei de gândire are de suferit. Prin urmare, atunci când cineva suferă de o erupț�ie agresivă sau i se face rău la vederea imaginilor (combinate cu o muzica potrivită ș� i o naraț�iune care creează o stare ameninț�ătoare sau rău prevestitoare), uș� a către subconș� tient se deschide, făcând persoana respectivă mai uș� or de programat. Dacă î�ț�i aminteș� ti, mintea subconș� tientă este situată chiar dedesubtul minț� ii conș� tiente. Creierul limbic este sediul subconș� tientului ș� i al sistemului nervos autonom, care controlează toate funcț�iile biologice automate produse pe moment. Odată ce un gând este programat, asemenea unui servitor care execută ordinele stăpânului său, SNA î�ndeplineș� te solicitarea gândului. Dacă ț�i se spune î�n mod repetat că sistemul tău imunitar slăbeș� te pe măsură ce î�mbătrâneș� ti ș� i că unul din trei oameni care au avut varicelă vor face Zona Zoster, experienț�a î�ncărcată emoț�ional permite mesajului să pătrundă dincolo de mintea ta analitică, responsabilă cu gândirea. Ca reacț�ie la aceste informaț�ii, SNA respectă ordinele ș� i poate î�ncepe să slăbească efectiv sistemul defensiv intern.
Pentru ca agenț�iile de publicitate să-ș� i merite î�ntr-adevăr banii pentru acest demers comercial, este recomandat
Filme mentale / caleidoscop
333
să-ș� i difuzeze reclamele seara târziu, când suntem cel mai sugestibili la programare. De ce? Pentru că nivelul de malatonină creș� te ca reacț�ie la î�ntuneric, iar melatonina determină î�ncetinirea undelor cerebrale, pregătindu-ne pentru somn ș� i visare. Î�ntrucât undele cerebrale trec seara de la beta la alfa a, la teta ș� i apoi la delta, oamenii sunt mai puț�ini analitici ș� i fereastra spre subconș� tient se deschide. Când lumina zilei ne trezeș� te dimineaț�a ș� i creierul î�ncepe să producă serotonină, se produce procesul invers; undele cerebrale trec de la delta la teta, la alfa a (unde, din nou, subconș� tientul este predispus la programare) ș� i, î�n cele din urmă, la beta. Deci, dacă ai fi o agenț�ie publicitară ș� i ai ș� ti că majoritatea publicului nu este la curent cu felul î�n care funcț�ionează programarea subconș� tientă, de ce nu ai crea o serie de reclame care să fie difuzate noaptea târziu, î�nsoț�ite de mesajul dorit, accentuat cu doza potrivită de teamă ș� i î�ngrijorare, pentru a capta atenț�ia privitorilor ș� i pentru a le programa sistemul nervos autonom să se ocupe de respectarea ordinelor chiar î�nainte să adoarmă? O regulă de aur: nu urmări nimic la televizor sau pe internet ș� i nu participa la nicio formă de divertisment de care nu vrei să ai parte, nu doar î�nainte de culcare, ci niciodată.
Ochii caleidoscop: intrat în transă
Ani de zile m-am gândit la modul î�n care suntem programaț�i să avem convingeri auto-limitatoare; adică să credem că avem nevoie de ceva din exterior pentru a schimba felul î�n care ne simț�im î�n interior. Până la urmă, despre asta este vorba î�n cazul reclamelor – despre dependenț�a nesfârș� ită
334
SUPRANATURAL
ș� i despre consumul de surse externe care să ne facă să ne simț�im mai bine sau mai fericiț�i. Această convingere, care ne aminteș� te de separarea noastră de plenitudine, ne este indusă continuu prin intermediul mass-media, al emisiunilor de televiziune, reclamelor, ș� tirilor, jocurilor video, site-urilor web ș� i uneori chiar al muzicii. Este o strategie simplă, de fapt: dacă î�i poț�i ț�ine pe oameni agăț�aț�i î�n sentimente de lipsă, teamă, furie, opoziț�ie, prejudecată, durere, tristeț�e, anxietate, atunci ei rămân dependenț�i de cineva sau de ceva din afara lor pentru a face ca aceste sentimente să dispară. Dacă rămâi î�ntr-o stare perpetuă de preocupare ș� i eș� ti mereu î�ngrijorat de emoț�iile de supravieț�uire, atunci nu ai niciodată ocazia să crezi efectiv î�n tine. Dar dacă ai putea să anulezi sau să inversezi programarea, astfel î�ncât să ai convingeri nelimitate despre tine ș� i despre viaț�a ta? Tocmai acest lucru l-am făcut î�n ultimii câț�iva ani î�n cadrul atelierelor noastre avansate, utilizând două instrumente simple, dintre care unul e folosit de copii de secole: caleidoscopul. Singura diferenț�ă este că noi î�l folosim î�ntr-un mod tehnologic avansat pentru inducerea transei.
Până î�n acest moment, am intrat î�n transă ș� i î�n starea undelor cerebrale alfa a ș� i teta î�nchizând ochii î�n timpul meditaț�iilor. Dar, dacă putem crea cu ochii deschiș� i stările cerebrale alfa a ș� i teta ș� i ne putem expune î�n mod intenț�ionat la informaț�ia relevantă pentru visurile ș� i ț�elurile vieț�ii noastre, atunci î�nseamnă că ne putem reprograma stările supranaturale, ș� i nu stările inconș� tiente pe care le trăim zilnic. De ce am ales caleidoscopul?
De mai mulț�i ani de zile, principala mea pasiune este misticismul. De fiecare dată când am parte de una dintre
Filme mentale / caleidoscop
335
aceste experienț�e profunde ș� i super-lucide, aceasta î�mi creează schimbări interioare durabile, care î�mi aprofundează î�nț�elegerea ș� i conexiunea cu misterul vieț�ii. Odată ce trăieș� ti o experienț�ă mistică ș� i arunci o primă privire dincolo de văl, nu te mai poț�i î�ntoarce cu niciun chip la treburile obiș� nuite, iar cu fiecare experienț�ă mistică ulterioară pe care o ai, te apropii de sursă, de integritate, de unitate ș� i de câmpul unificat indivizibil. Vestea cea bună este că experienț�ele mistice nu mai sunt rezervate doar unor oameni precum Teresa de Avila, Francisc de Assisi sau unui călugăr budist care meditează vreme de 40 de ani. Fiecare persoană este capabilă să experimenteze sau să acceseze misticul.
Când am o experienț�ă mistică, mi se pare mai reală decât tot ce am cunoscut vreodată î�n viaț�ă ș� i pierd noț�iunea spaț�iului ș� i a timpului. Adesea, chiar î�nainte de a fi î�nvăluit de ea, văd î�n minte (ș� i uneori î�n lumea mea exterioară) modele circulare, geometrice alcătuite din lumină ș� i energie. Tind să semene cu niș� te mandale, numai că nu sunt statice: sunt unde staț�ionare de frecvenț�e de interferenț�ă care apar sub forma unor modele fractale*. Singura modalitate prin care pot să le descriu î�nsuș� irile este că sunt vii, se miș� că, se modifică ș� i evoluează î�n modele tot mai complexe. Aceste modele seamănă cu cele pe care le vezi când te uiț�i printr-un caleidoscop, doar că nu sunt bidimensionale, ci tridimensionale. Când privesc ș� i î�mi direcț�ionez atenț�ia asupra acestor modele geometrice divine, ele se schimbă ș� i ș� tiu î�ntr-o clipă – î�n timp ce creierul meu preia modelul
* Fractal – (Se spune despre o) Figură din plan sau spațiu, compusă dintr-un număr infinit de elemente, cu proprietatea că forma și distribuția sa statistică nu se modifică indiferent de scara de observație. (Termen inventat de către matematicianul francez B. Mandelbrot în 1975, din lat. fractus = spart). (n.red.)
336
SUPRANATURAL
de informaț�ie ș� i î�l transformă î�n imagini vii – că sunt pe punctul de a avea o experienț�ă mistică profundă. Iată de ce eu ș� i echipa mea am vrut să concepem un caleidoscop vizual pentru cursanț�i – î�n speranț�a că le va induce tipul acesta de experienț�ă. Dar nu am putut găsi nicio filmare reală a unui caleidoscop. Î�n acel moment, toate fiș� ierele media de geometrie fractală de pe internet erau generate pe calculator, iar eu î�mi doream să creez o reprezentare mai realistă. După î�ndelungi căutări, eu ș� i echipa mea am găsit o familie care fabrica de trei generaț�ii caleidoscoape, aș� a că am cumpărat una dintre cele mai bune piese ale lor. Apoi, am î�nchiriat o cameră RED, cel mai important producător de aparate profesionale digitale de cinema, folosite adesea la filmările de la Hollywood. I-am montat camerei o lentilă ataș� ată la capătul unui filament cu fibră optică, pe care l-am introdus î�n interiorul caleidoscopului. După ce am plasat camera î�n caleidoscop, am ataș� at un motor capătului rotativ, astfel î�ncât cristalele ș� i uleiurile din interior să se miș� te consecvent î�n tranziț� ii fluide. Timp de câteva ore, am filmat î�ntr-un studio din Seattle, Washington, imagini frumoase ș� i colorate pe un fundal negru. Negrul reprezintă absenț�a oricărui lucru fizic (locul unde devenim acorporali, apersonali, amateriali, aspaț�iali ș� i atemporali). Acesta este spaț�iul negru infinit sau vidul despre care ai aflat î�n capitolul 3.
Î�ntrucât am filmat tot materialul pe parcursul câtorva zile, gravitaț�ia a determinat cristalele ș� i uleiul să cadă ș� i să accelereze cu fiecare rotaț�ie, aș� a că un tehnician a trebuit să ț�ină cont cu meticulozitate de fiecare secundă, cadru cu cadru, pentru a se asigura că tranziț�iile erau fluide. Dacă
Filme mentale / caleidoscop
337
tranziț�ia nu era una fluidă, exista riscul de î�ntrerupere a concentrării sau stării de transă a privitorului. Ne-au trebuit câteva luni să perfecț�ionăm î�nregistrarea, transformând-o î�ntr-o filmare de o oră pe care să o folosim î�n cadrul atelierelor noastre avansate. Î�n cele din urmă, talentatul compozitor Frank Pisciotti a compus coloana sonoră care o î�nsoț�eș� te. Ne-am dorit ca participanț�ii noș� tri să fie fascinaț�i continuu de frumoasa simetrie ș� i de formele geometrice î�n schimbare.
Filme mentale: Imaginea viitorului tău
Î�n cadrul atelierelor noastre avansate, fiecare participant primeș� te un program de calculator distractiv ș� i uș� or de utilizat numit Mind Movies, pentru a face un film despre viitorul ș� i viaț�a sa. Folosim acest program î�n tandem cu î�nregistrarea caleidoscopului. Î�n funcț�ie de ce anume î�ș�i doreș� te cursantul să creeze î�n viaț�a lui, filmul despre viitorul său pe care î�l face î�l expune la imagini, sugestii scrise specifice ș� i informaț�ii menite să î�l ajute să î�l creeze – la fel cum reclama despre Zona Zoster te face să citeș� ti î�n acelaș� i timp cu prezentarea de pe ecran. Filmul ar putea varia de la vindecarea de o anumită boală la î�ntărirea sistemului imunitar, la crearea unei slujbe noi, la manifestarea unor noi oportunităț�i, la călătorii prin lume, la atragerea bunăstării, la găsirea unui nou partener de viaț�ă, până la experienț�e mistice ș� i multe altele. Scopul său este de a le reaminti cursanț�ilor că î�ș�i pot î�mplini visele, că pot crea ceva ieș� it din comun ș� i pot deveni supranaturali. Obiectivele acestei prezentări media personalizate includ:
338
SUPRANATURAL
1. Să îi ajute pe cursanți să își lămurească scopul pe care vor să-l atingă în viitor; 2. Să le programeze mintea conștientă, precum și pe cea inconștientă, pentru acel nou viitor; 3. Să le modifice creierul și corpul pentru a se comporta din punct de vedere biologic ca și cum viitorul s-ar fi petrecut deja; 4. Să asocieze în mod repetat acele imagini și fotografii cu muzica, pentru a crea noi rețele neuronale în creier și pentru a recondiționa emoțional corpul pentru o minte nouă. Este o modalitate de a-și aminti viitorul.
Tehnologia Mind Movie a fost inventată de doi parteneri de afaceri din Australia, Natalie ș� i Glen Ledwell. Ei nu sunt doar inventatorii, ci ș� i exemplul viu al capacităț�ilor ei. Călătoria lor a î�nceput î�n 2007, când un prieten le-a arătat un film despre viaț�a lui, pe care î�l crease singur. Ulterior, a venit cu ideea să î�ntemeieze o afacere bazată pe ceea ce urma să devină programul Mind Movie. Ca să pună afacerea pe picioare, aveau nevoie de un site web pentru distribuț�ia programului, ca să-i poată instrui pe oamenii din î�ntreaga lume cum să-ș� i facă propriile filme. Î�nsă, aveau deja patru afaceri ș� i nu ș� tiau aproape nimic despre internet sau despre comerț�ul electronic. Glen abia dacă ș� tia să deschidă calculatorul, iar Natalie nici măcar nu auzise de YouTube. Ei au recunoscut totuș� i că Mind Movie avea potenț�ialul de a deveni un instrument foarte puternic pentru a-i ajuta pe oameni să-ș� i capete convingerea că pot crea rezultate reale î�n viaț�a lor. Ț� inând cont de acest lucru, au decis să posteze pe YouTube un videoclip despre puterea Mind Movies. La
Filme mentale / caleidoscop
339
sfârș� itul videoclipului, privitorii erau î�ncurajaț�i să le viziteze site-ul, unde puteau î�nvăț�a cum să-ș� i facă propriul film.
La î�nceputul lui 2008, după ce au primit nenumărate e-mailuri de la clienț�i care le spuneau cum le schimbase Mind Movies viaț�a, Natalie ș� i Glen au decis să riș� te totul. Au zburat î�n Statele Unite, au participat la un seminar de marketing pe internet, s-au î�nscris î�n Grupul Marketing Mastermind ș� i au î�nceput să plănuiască lansarea Mind Movie la nivel mondial. Î�nsă, când au ajuns î�n Statele Unite, nu mai aveau aproape nimic î�n contul bancar; rămăseseră aproape fără niciun ban cu care să achite restul serviciilor necesare pentru lansarea afacerii. Asta î�nseamnă că trebuiau să î�nveț�e să conducă ș� i să asigure î�ntreaga lansare de unii singuri. Vreme de luni de zile, timp de 12 ore pe zi, au lucrat î�n afara biroului – cu alte cuvinte, î�n dormitor. Î�n acest proces, s-au aventurat atât de departe î�n afara zonei lor de confort, î�ncât nu mai ș� tiau ce î�nseamnă zonă de confort. Confruntaț�i zilnic cu provocări tehnice, de afaceri ș� i personale, au avut totuș� i o armă secretă î�n arsenal: propriul film mental. Î�n filmul lor mental, Natalie ș� i Glen au stabilit numărul de clienț�i pe care doreau să-l atragă ș� i care ar fi acei clienț�i. Au descris legătura cu colegii lor din industrie ș� i au plănuit ce vor face odată ce afacerea lor va fi un succes, cum ar fi restaurantele unde vor mânca ș� i vacanț�ele î�n familie pe care ș� i le vor lua. Î�n cele din urmă, ș� i-au propus să aibă vânzări î�n valoare de 1 milion de dolari (De ce să nu țintească sus? s-au gândit. Colegii lor din domeniul marketingului făceau lansări de milioane de dolari, î�nsă cu programe de 5.000 de dolari). Î� ș�i urmăreau propriul film mental de mai multe ori pe zi, pentru a se detensiona ș� i a rămâne
340
SUPRANATURAL
concentraț�i ș� i inspiraț�i, chiar dacă tot ce li se î�ntâmpla î�n realitate părea să acț�ioneze î�mpotriva lor. Au ș� tiut î�nsă că toate eforturile, riscurile ș� i visurile lor vor atinge punctul culminant î�n ziua lansării pe plan mondial. Linia de sosire era la orizont – ș� i atunci s-a î�ntâmplat inimaginabilul.
Programată pentru septembrie 2008, lansarea a coincis cu criza financiară globală. Instituț�iile financiare din î�ntreaga lume se confruntau cu pierderi catastrofale, î�n timp ce oamenii î�ș�i pierdeau economiile, averea ș� i mijloacele de trai î�n cea mai gravă criză de după Marea Recesiune. Î�ntre timp, Glen ș� i Natalie se confruntau cu propriile dificultăț�i financiare. Pentru lansarea afacerii acumulaseră datorii de 120.000 de dolari pe cardurile de credit. Dacă afacerea eș� ua, pierdeau totul: casa, maș� inile ș� i investiț�iile, pe lângă faptul că se î�ngropau î�ntr-o datorie insurmontabilă.
Î�n dimineaț�a lansării, fără ca ei să ș� tie, sistemul lor de poș� tă electronică s-a î�nchis pentru o mentenanț�ă programată, aș� a că niciunul dintre clienț�i nu a primit e-mailuri de confirmare pentru achiziț� ia efectuată. Până î�n prânz, primiseră deja câteva mii de plângeri prin e-mail de la serviciul de relaț�ii cu clienț�ii, pe lângă dificultăț�ile legate de contul lor bancar (banca voia să le blocheze contul din cauza activităț�ii neobiș� nuite). Până seara î�nsă, trăiseră cea mai memorabilă zi a vieț�ii lor.
A doua zi, la prima oră, atinseseră pragul de 100.000 de dolari, iar până la sfârș� itul zilei î�ncasaseră 288.000 de dolari. Î�n cele din urmă, au ajuns să câș� tige 700.000 de dolari, pe baza unui program de 97 de dolari, fără up-sales*. Dar povestea nu se î�ncheie aici.
* Up-sales – strategie de vânzări prin care, în procesul de negociere, îi oferi clientului un produs mai scump. (n.tr.)
Filme mentale / caleidoscop
341
Au fost î�ncântaț�i, desigur, de realizările lor, dar s-au confruntat cu o ultimă provocare monumentală. Din cauza climatului financiar volatil ș� i incert de atunci, banca le-a î�ngheț�at contul, astfel că nu î�ș�i puteau accesa banii. Asta î�nsemna că nu puteau plăti comisioanele asociaț�ilor lor sau cei 120.000 de dolari datoraț�i creditorilor sau să î�mpartă profitul cu persoanele care î�i ajutaseră să-ș� i lanseze afacerea. Totul depindea de deblocarea contului. Î�n cele din urmă, după ș� ase luni î�n care au rămas fideli viziunii lor ș� i ș� i-au urmărit filmul mental, au obț�inut accesul la contul bancar, scăpând de povara financiară care î�i adusese î�n pragul falimentului. Dar abia acum povestea devine cu adevărat interesantă.
Î�ntrucât lumea era î�ncă zdruncinată economic, valoarea dolarului american faț�ă de cel australian era î�ncă foarte diferită, aș� a că, datorită ratei de schimb, atunci când ș� i-au transferat banii î�napoi î�n Australia, au ajuns să câș� tige 250.000 de dolari. Prin acest lucru, precum ș� i prin comisioanele pe care le-au primit î�n schimbul promovării programelor partenere, Glen ș� i Natalie ș� i-au atins obiectivul de 1 milion de dolari. Ei î�ș�i datorează o mare parte din succes – unul complet diferit de experienț�ele prin care treceau ceilalț�i oameni î�n lume – faptului că au rămas concentraț�i î�n fiecare zi asupra filmului lor mental.
Cum acesta este un exemplu extraordinar despre potenț�ialul filmelor mentale ș� i cum opț�iunile de a-ț�i crea propriul film mental sunt nelimitate, procesul este relativ acelaș� i. Mai î�ntâi, cursanț�ii î�ș�i aleg melodia – una de care nu se vor sătura niciodată să o asculte. Apoi, î�ș�i aleg imaginile ș� i/sau filmele despre ei î�nș� iș� i sau despre un eveniment
342
SUPRANATURAL
viitor ș� i le ordonează pentru a spune o poveste despre cum va arăta viitorul lor. Î�n cele din urmă, le cerem să găsească cuvinte, expresii sau afirmaț�ii speciale pe care să le adauge la scene, suprapunându-le peste imagini. Exact î�n acelaș� i mod î�n care reclamele TV î�i programează pe oameni să devină victime sau să simtă nevoi ș� i lipsuri, filmele mentale î�i pot programa pe cursanț�i să fie nelimitaț�i î�ntr-o viaț�ă pe care au puterea să o creeze. Î�n cadrul atelierelor noastre avansate, cursanț�ii urmăresc î�nregistrarea video a caleidoscopului î�nainte să î�ș�i urmărească filmele mentale, pentru că î�i ajută să î�ș�i inducă ș� i să î�ș�i menț�ină starea de transă alfa a ș� i teta cu ochii deschiș� i, deschizând uș� a î�ntre mintea conș� tientă ș� i cea subconș� tientă. Pe parcursul meditaț�iei, î�n timp ce se află î�n starea alfa a sau teta a undelor cerebrale, ei sunt mai influenț�abili la propriul proces de reprogramare. Acest lucru este important î�ntrucât, cu cât sunt mai influenț�abili î�n timp ce î�ș�i urmăresc filmele mentale, cu atât sunt mai puț�in predispuș� i să devină analitici ș� i să aibă gânduri interne constante de genul: Cum se va întâmpla una ca asta? sau Asta e imposibil! sau Cum o să-mi permit asta? sau Ultima oară nu s-a întâmplat asta, de ce s-ar întâmpla acum?
Î�n vreme ce caleidoscopul induce cursanț�ii î�n transă, deschizându-le subconș� tientul spre programare, filmul mental este noul program. Filmele mentale programează mintea subconș� tientă a cursanț�ilor î�n acelaș� i mod î�n care o fac reclamele de televiziune, dar î�ntr-un mod mai pozitiv, nelimitat ș� i constructiv. Când gândurile creierului sunt reduse la tăcere, mintea conș� tientă nu mai analizează informaț�iile primite. Prin urmare, toate informaț�iile la care suntem expuș� i î�n această stare sunt codificate direct î�n subconș� tient.
Filme mentale / caleidoscop
343
La fel ca atunci când î�nregistrezi sau filmezi un lucru pentru a-l rula din nou mai târziu, î�n acelaș� i mod î�nregistrăm un program nou î�n mintea subconș� tientă.
Numeroase cercetări au documentat de-a lungul anilor modul î�n care emisfera dreaptă ș� i cea stângă a neocortexului se raportează una la cealaltă. Acum ș� tim că emisfera dreaptă procesează gândirea spaț�ială, neliniară, abstractă ș� i creativă, î�n timp ce emisfera stângă procesează gândirea logică, raț�ională, liniară, metodică ș� i matematică. Cele mai recente cercetări sugerează, de asemenea, că emisfera dreaptă procesează noutatea cognitivă, iar emisfera stângă procesează rutina cognitivă.1 Asta î�nseamnă că, atunci când î�nvăț�ăm lucruri noi, emisfera dreaptă este mai activă, iar când noile informaț�ii devin o rutină, ele sunt stocate î�n emisfera stângă. Majoritatea oamenilor operează din perspectiva emisferei stângi a creierului lor, deoarece sunt implicaț�i î�n obiceiuri ș� i programări automate pe care le-au memorat. De aceea, limbajul este stocat î�n emisfera stângă – el este rutină. Gândeș� te-te la emisfera dreaptă ca la un teritoriu al necunoscutului, iar la cea stângă ca la un teritoriu al cunoscutului. Este logic aș� adar ca emisfera dreaptă să fie romantică, creativă ș� i neliniară, î�n timp ce emisfera stângă să fie metodică, logică ș� i organizată. De fapt, am observat această procesare duală î�n timpul vizionării scanărilor cerebrale î�n timp real efectuate pe cursanț�ii noș� tri.
Î�ntrucât fluxul modelelor geometrice fractale ale caleidoscopului, de modele î�n cadrul altor modele, nu seamănă cu niciun alt lucru, persoană, loc sau moment, modelele sale sunt proiectate să evite reț�elele perceptuale ș� i centrii asociativi din creier care sunt legaț�i de oameni lucruri,
344
SUPRANATURAL
obiecte, locuri ș� i momente cunoscute. Modelele sale geometrice străvechi corespund modelelor fractale repetitive î�ntâlnite î�n natură, acț�ionând astfel centrii creierului inferior. Din acest motiv nu te poț�i uita î�ntr-un caleidoscop ca s-o vezi pe mătuș� a Mary sau bicicleta pe care ai avut-o î�n clasa a VI-a sau casa î�n care ai copilărit – pentru că nu î�ț�i activezi sau declanș� ezi centrii asociativi legaț�i de amintirile localizate î�n principal î�n emisfera stângă a creierului. Î�ncetând să gândeș� ti ș� i să analizezi ș� i î�ncepând tranziț�ia spre modelele undelor cerebrale alfa a sau teta, se produce o activitate mai mare î�n emisfera dreaptă. Dacă emisfera stângă operează î�n domeniul cunoscut, iar cea dreaptă î�n necunoscut, pe măsură ce activitatea din emisfera dreaptă se intensifică, devii mai deschis la crearea unui lucru nou ș� i necunoscut. Graficele 9A(1) ș� i 9A(2) din secț�iunea color ilustrează scanările cerebrale a doi cursanț�i care se află î�n stările coerente alfa a ș� i teta. Î�n graficul 9A(3), vei vedea imaginea completă a creierului unui cursant î�n timp ce priveș� te caleidoscopul. Graficul 9A(4) î�nfăț�iș� ează scanarea cerebrală a unui student care priveș� te caleidoscopul; jumătatea dreaptă a creierului este mai activată, fiindcă se implică î�n noutatea experienț�ei din timpul stării de transă.
Când derulăm imaginile caleidoscopului î�n cadrul atelierelor noastre, o facem î�ntr-o î�ncăpere î�ntunecată, pentru ca nivelul de melatonină să crească, sporind astfel modificările undelor cerebrale. Le cer cursanț�ilor să se relaxeze ș� i să î�ș�i î�ncetinească î�n mod conș� tient respiraț�ia. Pe măsură ce respiraț�ia lor devine mai î�nceată, acelaș� i lucru se î�ntâmplă ș� i cu undele cerebrale, care trec de la beta la alfa a. Î�i rog apoi să î�ș�i relaxeze î�n continuare corpul ș� i să sporească apropierea de el. Vreau să î�i aduc î�ntr-o stare
Filme mentale / caleidoscop
345
jumătate somn ș� i jumătate veghe, î�n care sunt cel mai influenț�abili, continuând să-ș� i pregătească creierul să accepte programarea filmului lor mental. La fel cum reclamele târzii, din noapte, î�i influenț�ează pe oameni datorită producț�iei de melatonină (î�n pregătirea somnului de regenerare), determinându-i să coboare garda, ș� i eu vreau ca nivelul de melatonină al cursanț�ilor să crească ș� i undele lor cerebrale să treacă î�n alfa a ș� i teta, astfel î�ncât să se deschidă î�ntru totul informaț�iilor ș� i posibilităț�ilor din filmul lor mental.
Coloana sonoră a viitoarei tale vieți
Muzica are felul ei de a invoca amintirea unui timp sau loc din viaț�a noastră. Din acest motiv, animatorul Dick Clark a spus: „Muzica este coloana sonoră a vieț�ii tale”. Din momentul î�n care auzi o melodie magic de nostalgică, creierul tău î�ncepe să rememoreze imaginile anumitor locuri ș� i momente, iar aceste imagini te conectează la experienț�a unor oameni ș� i evenimente diferite. Din punct de vedere neurologic, melodia acț�ionează ca un semnal extern, provocând declanș� area unui set specific de reț�ele neuronale î�n creier. Prin asociere, vezi mintal niș� te imagini care au rămas î�ncremenite î�n timp. Noi numim acest proces memorie asociativă. Dacă duci amintirea acelei melodii mai departe ș� i o trăieș� ti cu adevărat, poate chiar să cânț�i sau să dansezi odată cu ea, s-ar putea să remarci că emoț�iile aferente conectate la amintirile tale î�ncep să se miș� te î�n tot corpul tău. Fie că amintirea acelui cântec are legătură cu prima ta iubire, cu vacanț�a de primăvară din ultimul an de facultate sau cu felul î�n care te-ai simț�it când ai intrat pe teren î�n cel mai
346
SUPRANATURAL
important meci din viaț�ă, fiecare amintire este puternic marcată de sentimente ș� i emoț�ii. Când simț�i emoț�ia suficient de puternic, acest lucru te conectează la energia trecutului tău ș� i, cu cât reacț�ia emoț�ională este mai solidă, cu atât amintirea este mai puternică. Î�n momentul î�n care simț�i ș� i trăieș� ti acea amintire, trecutul tău prinde viaț�ă ș� i eș� ti teleportat mintal î�n timp spre acea experienț�ă. La fel cum s-a î�ntâmplat ș� i î�n trecut, trupul tău iese din starea de repaos, determinându-te să trăieș� ti aceleaș� i emoț�ii din trecut ș� i să reproduci un nivel mintal echivalent acelei emoț�ii de demult. Î�n acel moment, î�ntreaga ta stare de existenț�ă se află î�n trecut.
Amintirile pe termen lung sunt mai puternice atunci când amplitudinea emoț�iilor asociate cu respectivul eveniment este ridicată. Î�nsă, dacă amintirea de lungă durată este pozitivă sau negativă, aceasta nu are nicio influenț�ă asupra modului î�n care mintea noastră procesează amintirea. De exemplu, amintirile traumelor, trădărilor ș� i evenimentelor ș� ocante atrag emoț�ii la fel de puternice, cu excepț�ia faptului că sunt negative, nu vesele. Odată ce ne reamintim sau retrăim durerea, teama, furia, tristeț�ea ș� i intensitatea emoț�iilor legate de acele amintiri traumatizante, organismul se schimbă din punct de vedere chimic. Acest lucru ne face să acordăm mai multă atenț�ie persoanelor sau lucrurilor care ne-au provocat emoț�iile originale î�n mediul nostru extern. Deci cum ar fi dacă ai putea să î�ț�i creezi un film despre viitorul tău ș� i să î�l combini cu un cântec care te motivează ș� i te inspiră atât de mult î�ncât te scoate din starea de repaos, î�ț�i modifică starea de a fi ș� i te conectează la energia amintirilor tale viitoare? Dacă muzica este coloana sonoră
Filme mentale / caleidoscop
347
a vieț�ii tale, atunci, aș� a cum anumite cântece te poartă î�n trecut, de ce n-ai putea, î�n acelaș� i mod, să dai viaț�ă viitorului?
Aici intervin filmele mentale. Asociind î�n mod intenț�ionat imaginile foarte puternice ș� i impresionante ale viitorului tău, adăugând cuvinte ș� i propoziț�ii care să susț�ină mesajul ș� i combinându-le cu emoț�ii superioare ș� i o muzică care să te î�nsufleț�ească, î�ț�i creezi amintiri de lungă durată care te mută biologic vorbind din trecut î�n viitor. Altfel spus, imaginile generează sentimente corelate cu experienț�ele pe care vrei să le ai î�n viitor. Ar putea fi vorba despre imaginile casei î�n care î�ț�i doreș� ti să trăieș� ti, ale vacanț�elor pe care vrei să le ai, ale unei noi cariere, ale libertăț�ii de exprimare, ale unui trup sau ale unei relaț�ii vindecate, ale unei experienț�e interdimensionale ș� i aș� a mai departe. Acestea sunt doar câteva dintre posibilităț�ile infinite care există î�n viitoarea ta cronologie. Când î�ț�i urmăreș� ti filmul mental, conectându-te la sentimentele ș� i emoț�iile viitorului tău, cu cât sunt mai nobile emoț�iile pe care le trăieș� ti, cu atât acorzi o atenț�ie mai mare imaginilor care au creat emoț�iile respective. Î�ț�i creezi acum amintiri de lungă durată despre viitorul tău – ș� i dai viaț�ă viitorului tău. Componenta magică ș� i interdimensională a viitorului este melodia ta, pentru că sentimentele asociate cu această melodie sunt cele care î�ț�i schimbă energia î�n concordanț�ă cu felul î�n te vei simț�i când acel viitor se va produce. De aceea cel mai bine este să alegi melodii care te inspiră, te motivează sau te fac să aspiri.
Î�n continuare, vei adăuga filmului mental afirmaț�ii sau informaț�ii care î�ț�i reamintesc cine eș� ti ș� i ce crezi despre viitorul tău. Ai putea să adaugi chiar ș� i o cronologie dacă vrei. Iată câteva exemple:
348
SUPRANATURAL
Uș� ile universului mi se deschid, ca să pot trăi misticul. Trupul meu se vindecă î�n fiecare zi. Cuvintele mele sunt lege.
Mă simt iubit zilnic, î�n mod profund. Bunăstarea mă î�nvăluie.
Toate nevoile mele sunt satisfăcute.
Trupul meu î�ntinereș� te pe zi ce trece. Divinul mi se arată zilnic î�n viaț�ă.
Partenerul meu de viaț�ă este egalul meu ș� i mă î�nvaț�ă prin exemplul său. Mereu am parte de sincronii.
Mă simt î�n fiecare zi tot mai î�ntreg.
Sistemul meu imunitar se î�ntăreș� te zi de zi. Î�mi conduc viaț�a cu curaj. Sunt un geniu nelimitat.
Sunt mereu conș� tient de puterea din mine ș� i din jurul meu. Cred î�n mine î�nsumi.
Accept necunoscutul.
Atunci când invoc Spiritul, î�mi răspunde.
Dacă te gândeș� ti la videoclipul tău muzical preferat sau la o scenă din opereta ta favorită, cel mai probabil cunoș� ti toate cuvintele cântecului, precum ș� i imaginile care corespund fiecărei note, bătăi, caracter melodic sau armonii. Foarte probabil, forț�a acestei combinaț�ii î�ț�i evocă un timp ș� i un loc populat de un anumit grup de oameni, sentimente, emoț�ii ș� i experienț�e. Filmele mentale fac î�ntocmai acest lucru, doar că, î�n loc să î�ț�i rememorezi trecutul, î�ț�i
Filme mentale / caleidoscop
349
creezi amintiri despre viitor. Dacă ț�i-ai ascultat cântecul de suficiente ori analizând, î�n acelaș� i timp, imaginile viitorului tău, oare nu e posibil ca, atunci când î�ț�i auzi cântecul, fără să vizualizezi filmul mental, să fii transportat automat î�n acele imagini ale noului tău viitor, la fel cum erai transportat î�n trecut? Prin exerciț�iu, nu doar că vei trăi emoț�iile care te conectează la amintirile viitorului tău, dar ș� i procesele tale biologice vor fi î�n concordanț�ă cu acest viitor.
Deja ș� tii de ce se î�ntâmplă asta: dacă trupul tău este mintea subconș� tientă ș� i nu cunoaș� te diferenț�a dintre experienț�a care creează o emoț�ie ș� i emoț�ia creată strict prin intermediul gândului, atunci corpul tău î�ncepe să creadă, î�n momentul prezent, că trăieș� te î�n acea realitate viitoare. Î�ntrucât mediul î�nconjurător activează gena, iar emoț�iile sunt consecinț�ele experienț�elor din mediul î�nconjurător, prin î�mbrăț�iș� area emoț�iilor evenimentului, î�nainte de experienț�a propriu-zisă, î�ncepi să î�ț�i schimbi corpul pentru a se acorda biologic, î�n prezent, cu viitorul tău. De vreme ce toate genele produc proteine, iar proteinele sunt responsabile pentru structura ș� i funcț�ia corpului tău, acesta î�ncepe să se modifice biologic pentru a arăta ca ș� i cum viitorul există deja.
Pune totul cap la cap
Cum ar fi dacă ai invita un grup de oameni să se retragă din viaț�a lor timp de patru sau cinci zile ș� i, î�n acest proces, ai î�nlătura factorii stimulatori constanț�i din mediul lor extern care le reamintesc cine cred ei că sunt ca personalitate? Dacă i-ai separa suficient de mult timp de oamenii pe care î�i cunosc, de locurile pe unde umblă ș� i de lucrurile pe care le fac î�n fiecare zi la aceeaș� i oră, atunci li s-ar reaminti
350
SUPRANATURAL
cine sunt ei cu adevărat: niș� te ființ�e umane nelimitate. Iar dacă ț�i-ai petrece o zi sau două î�nvăț�ându-i cum să î�ș�i creeze o coerenț�ă mai mare a inimii ș� i a creierului – ș� i ar exersa cultivarea acestor stări î�n fiecare zi – atunci ar fi logic ca, mai devreme sau mai târziu, să ajungă să se priceapă mai bine să î�ș�i deschidă inima ș� i să î�ș�i facă creierul să funcț�ioneze mai fluent. De fapt, ar deveni mai concentraț�i pe viziunea unui nou viitor, fără să mai fie distraș� i, ș� i, î�n acelaș� i timp, ar putea simț�i mai uș� or emoț�iile noului viitor. Pe măsură ce ar crea mai multă coerenț�ă î�n inima ș� i creierul lor, ar crea mai multă coerenț�ă ș� i î�n propriile câmpuri energetice, precum ș� i o semnătură electromagnetică mai clară.
Străduindu-se continuu să î�ș�i depăș� ească propria persoană, trupul, mediul ș� i timpul – î�ncetinindu-ș� i ș� i modificându-ș� i undele cerebrale, desfăș� urându-se î�n câmpul unificat ș� i transcendând acest mediu tridimensional – le va fi din ce î�n ce mai uș� or ș� i mai familiar să î�ș�i activeze centrul inimii ș� i să creeze. După ce au exersat trecerea dincolo de propriul trup, de emoț�iile, obiceiurile, durerea, boala, identitatea, convingerile limitate, mintea analitică ș� i programele inconș� tiente, î�n momentul introducerii practicii filmelor mentale, vor fi deja pregătiț�i să absoarbă o cantitate mai mare de informaț�ie echivalentă persoanei care vor deveni, ceea ce le va î�ntări capacitatea de a se conecta la propriul viitor. Iată cum folosim noi filmele mentale î�n cadrul atelierelor noastre. Gândeș� te-te la filmele mentale ca la o versiune de secol XXI a unui panou cu obiective (un instrument folosit pentru a-ț�i clarifica, a te concentra ș� i a-ț�i urma obiectivele specifice ale vieț�ii), cu excepț�ia faptului că este dinamic, ș� i nu static. Folosită î�mpreună cu caleidoscopul, tehnologia
Filme mentale / caleidoscop
351
Mind Movie este un instrument excelent pentru aducerea viitorului tău la viaț�ă, trăindu-l î�n mod repetat. De asemenea, este o modalitate excelentă de a clarifica ce anume doreș� ti de la viaț�ă ș� i de a-ț�i reaminti zilnic ce î�ț�i rezervă viitorul. Aceasta se numeș� te intenț�ie.
Î�ntrucât tehnologia Mind Movie este atât de versatilă, poate fi folosită î�n mai multe aplicaț�ii ș� i î�ntr-o varietate de setări. Nu doar că tehnologia poate fi utilizată pentru a genera relaț�ii, bogăț�ie, sănătate, carieră ș� i alte bunuri materiale, dar este folosită ș� i de către copii ș� i adolescenț�i pentru a-i ajuta să î�ș�i creeze o viziune despre viitor, astfel î�ncât să simtă că deț�in un mai mare control asupra vieț�ii lor. Î�n ziua de astăzi, foarte mulț�i tineri sunt copleș� iț�i de ritmul frenetic, presiunea ș� i cerinț�ele reț�elelor de socializare ș� i ale societăț�ii moderne. Sinuciderea este una dintre principalele cauze ale decesului î�n rândul adolescenț�ilor din Statele Unite, aș� a că fondatorii Mind Movie folosesc tehnologia î�n ș� coli pentru a-i ajuta să vizualizeze un viitor mai luminos ș� i mai clar pentru ei. Filmele mentale sunt utilizate ș� i de corporaț�ii pentru consolidarea echipei ș� i elaborarea viziunii. Antreprenorii folosesc programul pentru a-ș� i dezvolta afacerea, a crea declaraț�ia de misiune ș� i strategia ș� i pentru a-ș� i alcătui planurile de afaceri. Imaginează-ț�i o echipă de oameni motivaț�i, care nu doar că citesc ș� i intelectualizează declaraț�ia de misiune, ci ș� i văd cum se desfăș� oară î�ntr-un format dinamic, vizual – î�nainte să se producă. Medicina integrativă este un alt domeniu î�n care specialiș� tii folosesc această tehnologie pentru a-i ajuta pe pacienț�i să-ș� i imagineze cea mai sănătoasă versiune a lor, să î�i asiste î�n procesul de vindecare ș� i să î�i menț�ină concentraț�i
352
SUPRANATURAL
către un stil de viaț�ă nou, care trebuie î�ntreț�inut zilnic. Aici sunt incluse tratamentul dependenț�ei ș� i spaț�iile de recuperare, care î�i ajută pe pacienț�i să î�ș�i clarifice viitorul pe care doresc să î�l creeze î�n faza următoare a recuperării. Filmele mentale au ajutat generaț�ii de ș� omeri să î�ș�i găsească o slujbă ș� i o carieră nouă ș� i să ducă o viaț� ă mai productivă, mai orientată spre viitor, atât pentru ei, cât ș� i pentru familiile lor.
După cum se vede, utilităț�ile acestei tehnologii sunt nelimitate. Indiferent de modul î�n care este aplicată, puterea filmelor mentale constă î�n faptul că le permite oamenilor să î�ș�i construiască o nouă realitate, reamintindu-le de alegerile zilnice pe care trebuie să le facă, de noile comportamente pe care trebuie să le adopte ș� i de sentimentele după care vor să se ghideze î�n viaț�ă. Odată ce î�ț�i programezi subconș� tient aceste sentimente ș� i comportamente, te poț�i descotorosi de dependenț�a faț�ă de vechile năravuri, de stilul de viaț�ă cunoscut ș� i de reacț�iile inconș� tiente. Depinde doar de tine cât de creativ vrei să fii atunci când pui piesele viitorului cap la cap. Deș� i orice moment este potrivit pentru a-ț�i urmări filmul mental, î�ț�i sugerez ca acesta să fie primul lucru pe care î�l faci dimineaț�a sau chiar î�nainte de culcare, pentru că atunci eș� ti cel mai influenț�abil. Dacă î�l urmăreș� ti imediat ce te trezeș� ti, î�ț�i î�ncepi ziua pe un ton pozitiv, fiind atent ș� i concentrat la lucrurile pe care vrei să le realizezi î�n acea zi, precum ș� i î�n viitor. Când î�l urmăreș� ti seara, î�nainte de culcare, mintea subconș� tientă î�l poate contempla î�n timp ce dormi, punându-ț�i corpul ș� i mintea î�n concordanț�ă cu viitorul, ș� i poate veni cu soluț�ii pe care sistemul tău nervos autonom le poate î�ndeplini î�n timpul somnului. Practic, î�l
Filme mentale / caleidoscop
353
poț�i folosi de fiecare dată când ai nevoie de motivaț�ie sau trebuie să faci o alegere. Secretul este să te asiguri că eș� ti pe deplin prezent atunci când î�l urmăreș� ti.
De la momentul introducerii tehnologiei filmelor mentale î�n rândul cursanț�ilor noș� tri, am asistat la apariț�ia unor case noi ș� i am auzit poveș� ti despre vânzarea unor case care au stat nevândute ani de zile. Am asistat la apariț�ia bruscă a unor posibilităț�i de vacanț�ă ș� i la dezvoltarea din senin a unor relaț�ii noi. Am ascultat nenumărate mărturii despre bunăstare, libertate, cariere noi, maș� ini noi, vindecări de tot soiul, alinarea unor suferinț�e insuportabile ș� i, bineî�nț�eles, despre experienț�e mistice profunde care i-au schimbat definitiv pe beneficiarii lor. Dar nu este vorba de magie sau vrăjitorie. Este vorba doar despre a î�nvăț�a cum să devii un creator conș� tient – a î�nvăț�a cum să te racordezi la propriul destin. Gândeș� te-te la Mind Movie ca la un dispozitiv radar pe care î�l porneș� ti pentru a-ț�i detecta viitorul. Apoi, după ce î�ț�i vizitezi î�n mod repetat viitorul î�n inimă ș� i î�n minte, toate gândurile, alegerile, acț�iunile, experienț�ele ș� i emoț�iile prin care treci, î�ntre realitatea actuală ș� i realitatea viitoare, se transformă î�n corecț�iile unui curs care te va duce către ț�inta ta. Cu cât î�ț�i menț�ii viitorul î�n viaț�ă prin intermediul atenț�iei, energiei ș� i dragostei, cu atât acesta va î�ncepe să se desfăș� oare ca o realitate nouă, pentru că î�ț�i aminteș� ti viitorul exact aș� a cum î�ț�i aminteș� ti ș� i trecutul. Apoi, sarcina ta este să te î�ndrăgosteș� ti continuu de această viziune a viitorului, să î�ț�i menț�ii energia ridicată ș� i să nu î�ngădui circumstanț�elor (mediului), atitudinilor î�ntipărite, sentimentelor negative familiare sau obiceiurilor inconș� tiente să te abată de la obiectivele tale.
354
SUPRANATURAL
Profunzimea acestei tehnologii constă î�n faptul că noi percepem realitatea pe baza recunoaș� terii tiparelor: a legăturilor dintre reț�elele neurale din creier ș� i obiectele, oamenii ș� i locurile din mediul nostru extern. De exemplu, când vezi pe cineva cunoscut, reț�elele neurale din creier retrăiesc pe loc amintirile ș� i experienț�ele avute cu acea persoană. Prin contrast, dacă cineva nu este conectat la creierul tău, atunci probabil nu î�l vei recunoaș� te. Dacă creierul tău nu are instalat echipamentul necesar (familiaritatea cu imaginile, gândurile ș� i emoț� iile din filmul mental), î�nainte ca viitorul tău să se desfăș� oare – dacă nu ț�i-ai î�ntipărit arhitectura neurală î�n creier – atunci cum î�ț�i vei recunoaș� te noul partener, noua slujbă, noua ta casă sau noul tău corp? (Gândeș� te-te î�n felul următor: Nu poț�i deschide un document Microsoft Word pe un calculator Mac decât dacă ț�i-ai instalat î�nainte programul Microsoft Word.) Dacă nu poț�i simț�i emoț�iile ș� i nu î�ț�i poț�i crea energia realităț�ii viitoare, s-ar putea să nu î�ț�i recunoș� ti sau să nu te î�ncrezi î�n viitoarea ta experienț�ă necunoscută atunci când aceasta te regăseș� te. Asta pentru că energia ș� i starea emoț�ională nu sunt aliniate cu acea experienț�ă, aș� a că, î�n loc să ai un sentiment de certitudine sau de cunoaș� tere, s-ar putea să simț�i teamă ș� i nesiguranț�ă.
Foarte mulț�i dintre cursanț�ii mei cu experienț�ă mi-au spus că sunt la al treilea, la al patrulea sau chiar la al cincilea film mental, pentru că toate lucrurile din cele precedente s-au î�mplinit deja. Sunt mereu uimit ș� i smerit la auzul poveș� tilor despre felul î�n care au luat naș� tere creaț�iile lor. Oricât de variate ar fi dorinț�ele care li s-au materializat, cu toț�ii au un lucru î�n comun: ș� i-au antrenat corpul să î�ș�i urmeze mintea spre un viitor intenț�ionat. Acest lucru are sens deoarece, dacă ai investit timp să studiezi, să
Filme mentale / caleidoscop
355
memorezi ș� i să creezi conexiunile neuronale ale viitorului tău, atunci ț�i-ai direcț�ionat atenț�ia î�ntr-acolo. Ș� i, după cum ș� tii deja, locul spre care î�ț�i î�ndrepț�i atenț�ia este ș� i cel î�nspre care î�ț�i î�ndrepț�i energia.
Priveș� te graficul 10 din secț�iunea color. Acesta î�nfăț�iș� ează un exemplu de activitate cerebrală a unui cursant î�n timp ce î�ș�i urmăreș� te filmul mental. Î�n creierul său există o cantitate enormă de energie, deoarece este pe deplin implicat î�n experienț�ă.
Mergi cu un pas și mai departe: devino dimensional
Mai există un ultim mod î�n care putem să folosim tehnologia Mind Movie î�n activitatea noastră. După ce cursanț�ii noș� tri ș� i-au cartografiat neurologic î�ntreaga prezentare, î�i rog să aleagă o scenă din filmul mental ș� i să o desfăș� oare î�ntr-un spaț�iu ș� i timp specifice, experimentând tridimensional acea scenă î�n minte pe parcursul meditaț�iei. Dacă ai observat, nu folosesc niciodată cuvântul a vizualiza î�n î�nvăț�ăturile mele. Vizualizarea presupune de obicei doar a vedea ceva cu ochii minț�ii, apărând ca o imagine plată sau bidimensională. De exemplu, dacă vizualizezi imaginea unei maș� ini, vei crea imaginea unei maș� ini. Î�n schimb, vreau să experimentezi fiecare aspect din scenă, folosind toate cele cinci simț�uri, astfel î�ncât să pară o experienț�ă reală, tridimensională. Numeroase persoane care au făcut cunoș� tinț�ă cu opera mea s-au î�ntrebat de ce petrec atât de mult timp făcându-i să devină conș� tienț�i de „spaț�iul” pe care î�l ocupă corpul lor î�n spaț�iu ș� i, totodată, să î�ș�i deschidă concentrarea către
356
SUPRANATURAL
spaț�iul din jurul corpului ș� i spaț�iul pe care î�l ocupă camera î�n spaț�iu. Pe lângă schimbările coerente pe care semnalele mele le produc î�n creier, totul este o formă de pregătire pentru această activitate conș� tientă de combinare a filmului nostru mental cu caleidoscopul, pe parcursul meditaț�iei.
Când un cursant î�ncepe procesul de dimensionalizare, î�nainte să apuce să vadă ceva î�n minte, este instruit să se desfăș� oare î�n scenă sub formă de conș� tientizare. La î�nceput, vreau ca participantul să realizeze că se găseș� te î�n scenă doar sub formă de conș� tiinț�ă. Asta î�nseamnă că el nu este corpul său ș� i este lipsit de simț�uri. Î�ncepe sub formă de conș� tiinț�ă î�n vidul spaț�iului, ca ș� i cum ar fi incapabil să vadă, să audă, să simtă, să guste sau să miroasă ceva. Odată ce participanț�ii î�nț�eleg că sunt o conș� tiinț�ă, le cer să aleagă o scenă din filmul lor mental. Aceasta le determină creierul să adauge un impuls senzorial, care î�ncepe să dea dimensiune scenei din mintea lor. Apoi sunt î�ndrumaț�i să î�nceapă să simtă ce se află î�n dreapta lor, î�n stânga lor, deasupra lor ș� i dedesubt. Actul senzorial umple această scenă cu structuri tridimensionale, forme ș� i spaț�iu. Pe măsură ce î�ș�i lărgesc conș� tiinț�a cu privire la celelalte prezenț�e î�n scenă, simț�urile lor î�ncep să recruteze alte simț�uri, completând scena cu alte forme, structuri, curbe, texturi, mirosuri, imagini, sentimente ș� i spaț�iu. Î�n cele din urmă, atunci când scena prinde viaț�ă î�n mintea lor, î�n viitorul spaț�iu ș� i timp al acelei scene, î�ncep să locuiască î�n corpul lor – nu î�n corpul care stă acolo, pe scaunul de meditaț�ie, ci î�n corpul fizic al viitorului lor. Sunt rugaț�i să î�ș�i simtă braț�ele, picioarele, torsul, muș� chii ș� i aș� a mai departe până când î�ș�i pot simț�i î�ntregul corp î�n acea scenă. Atunci sunt gata să se deplaseze î�n acea scenă ș� i să trăiască respectiva realitate.
Filme mentale / caleidoscop
357
Teoria mea este că, atunci când î�ș�i activează simultan destule reț�ele neuronale aferente obiectelor, lucrurilor ș� i oamenilor î�ntr-un anumit spaț�iu ș� i timp, posibilitatea de a avea o experienț�ă completă, holografică, de tip IMAX, creș� te. Acest lucru se datorează faptului că, pe măsură ce cursantul devine prezent ș� i se desfăș� oară î�ntr-o scenă dimensională completă, i se activează o mare parte din creier, inclusiv arhitectura neurală alocată aspectelor senzoriale (simț�urilor) ș� i motorii (de miș� care) ale corpului lor, precum propriocepț�ia* (conș� tientizarea poziț�iei corpului) locului ocupat î�n spaț�iu. Î�n faza imediat următoare, trăiesc o experienț�ă senzorială reală a viitorului lor, fiind cu ochii î�nchiș� i î�n prezent. Priveș� te graficul 11 din secț�iunea color. Este scanarea cerebrală a unei cursante care experimentează o scenă aparent reală dintr-un film mental î�n cursul meditaț�iei. Are multă energie î�n creier î�n timp ce dimensionează scena. Ea a descris acest moment ca o experienț�ă senzorială virtuală deplină. Experienț�a ei subiectivă a fost cuantificată obiectiv î�n această scanare.
Mulț�i dintre cursanț�ii noș� tri au raportat că experienț�ele din timpul meditaț�iei au fost mai reale decât orice altă experienț�ă externă din trecut. Simț�urile le-au fost ascuț�ite fără stimulente externe care să le excite, deș� i nu făceau nimic altceva decât să stea pe scaun cu ochii î�nchiș� i. Mulț�i au raportat că, î�n experienț�a lor lucidă, au simț�it anumite parfumuri, cum ar fi apa de colonie, aroma unor flori, precum iasomia ș� i gardenia, sau mirosul familiar de piele din noul automobil î�n care se aflau. I-am auzit pe unii cursanț�i raportând amintiri specifice, cum ar fi senzaț�ia pe care o ai
* Propriocepție – percepție de sine însuși. (n.red.)
358
SUPRANATURAL
pe faț�ă atunci când eș� ti nebărbierit, adierea vântului î�n păr sau sentimentul că trupul î�ț�i este plin de o energie puternică. Cursanț�ii au depus totodată mărturie despre anumite sunete pe care le-au auzit clar, cum ar fi clopotele î�ndepărtate ale unei biserici din Europa, aflate lângă locul unde ș� i-au petrecut vacanț�a, sau lătratul câinilor când se aflau î�n viitoarea lor casă. Unii au mai spus că au văzut culori incredibil de vii ș� i de clare sau că au simț�it gusturi precum al nucii de cocos, ciocolatei ș� i scorț�iș� oarei. Combinaț�ia tuturor acestor simț�uri diferite le-a creat literalmente o nouă experienț�ă.
Cele cinci simț�uri ale noastre sunt cele care ne conectează la realitatea externă. De obicei, când avem o nouă experienț�ă, tot ceea ce vedem, auzim, mirosim, gustăm ș� i atingem este trimis î�n creier prin cele cinci căi senzoriale. Odată ce toate informaț�iile senzoriale ajung la creier, grupurile de neuroni î�ncep să se organizeze î�n reț�ele. Î�n momentul î�n care neuronii se adună la un loc, creierul limbic produce o substanț� ă chimică numită emoț� ie. Deoarece experienț�a î�mbogăț�eș� te creierul ș� i creează o emoț�ie care activează noi gene î�n organism, î�n momentul bogat senzorial al experienț�ei interne a unui cursant – fără a-ș� i folosi simț�urile externe – el î�ș�i modifică creierul ș� i corpul pentru a arăta că viitorul său s-a produs deja. Nu asta face experienț�a? Î�mi place să ascult o persoană care tocmai a trăit o asemenea experienț�ă, spunându-mi: „Nu mă î�nț�elegi – eu am fost acolo! Ș� tiu că se va î�ntâmpla pentru că deja s-a î�ntâmplat ș� i am trăit asta!” Asta pentru că experienț�a s-a î�ntâmplat deja. Când experimentăm pe deplin o realitate î�n acest teritoriu acorporal al conș� tiinț�ei ș� i al energiei, energia noii
Filme mentale / caleidoscop
359
experienț�e serveș� te drept model pentru realitatea fizică. Cu cât investeș� ti mai multă energie î�n viitorul tău ș� i cu cât î�l trăieș� ti ș� i î�l î�mbrăț�iș� ezi emoț�ional î�nainte să se producă, cu atât laș� i o amprentă energetică mai puternică î�n acea realitate viitoare. Iar corpul ar trebui să-ț�i urmeze mintea spre acel viitor necunoscut, pentru că acolo este energia ta. Continuând să î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia ș� i energia asupra lui, te vei î�ndrăgosti ș� i mai profund de el ș� i, î�ntrucât dragostea leagă toate lucrurile, vei stabili o legătură cu viitorul respectiv ș� i î�l vei atrage către tine.
Pentru mai multe informaț�ii despre Mind Movie ș� i despre caleidoscop, vizitează, te rog, site-ul meu la adresa drjoedispenza.com/mindmovies, respectiv drjoedispenza.com/ kaleidoscope.
Caleidoscopul și meditația filmului mental Î�n cadrul atelierelor noastre, î�i instruim pe cursanț�i cum să î�ș�i creeze un film mental î�nainte de a ajunge la evenimentul propriu-zis, pentru a-ș� i putea integra î�n acest film î�nregistrarea video a caleidoscopului, pe parcursul meditaț�iei. Î�ncepem prin a ne concentra asupra inimii, aș� a cum ai î�nvăț�at î�n capitolul 7, fixându-ne asupra acelor emoț�ii superioare timp de câteva minute ș� i radiind energia dincolo de corp, î�n spaț�iu. Apoi, î�i ghidăm pe cursanț�i spre următoarea meditaț�ie. Desfăș� oară-te î�n momentul prezent ș� i, atunci când atingi această stare, deschide ochii ș� i priveș� te î�n caleidoscop. Odată ce intri î�n transă, fă tranziț�ia spre filmul tău mental. Petrece î�n jur de opt minute cu caleidoscopul, apoi alte opt cu filmul mental, iar apoi repetă ciclul. Dacă ai urmărit
360
SUPRANATURAL
filmul mental de suficiente ori, î�ncât poț�i anticipa următoarea scenă, atunci l-ai cartografiat neurologic. Cu timpul, vei asocia diferite părț�i ale melodiei alese cu diferitele imagini ale filmului mental.
Î�n cele din urmă, petrece ș� apte minute doar urmărind caleidoscopul, î�n timp ce asculț�i muzica filmului tău mental. Privind î�n caleidoscop î�n transă ș� i ascultând melodia, creierul î�ș�i aminteș� te prin asociere diferitele imagini ale filmului mental. Acest lucru te determină să î�ț�i aminteș� ti ulterior viitorul din punct de vedere biologic – declanș� ând automat ș� i î�n mod repetat reț�ele neurale. Acum, creierul tău este programat să arate ca ș� i cum noul viitor s-a petrecut deja, î�n vreme ce emoț�iile activează noi gene pentru a-ț�i modifica biologic corpul î�n pregătirea noului tău viitor.
Priveș� te zilnic caleidoscopul, î�n tandem cu filmul mental, timp de o lună sau î�ncearcă măcar să î�ț�i urmăreș� ti filmul mental de două ori pe zi – imediat după ce te trezeș� ti ș� i chiar î�nainte de culcare. Poate ar fi bine să ț�ii ș� i un jurnal pentru a î�nregistra toate aceste aventuri neaș� teptate ș� i î�ntâmplări fericite care, atunci când vei privi î�n urmă, vor părea ca niș� te puncte pe harta care te-au condus spre manifestarea acestui viitor. Ia î�n calcul posibilitatea de a-ț�i crea mai multe filme mentale – de exemplu, unul pentru sănătate ș� i condiț�ie fizică bună ș� i un altul pentru iubire, relaț�ii ș� i bogăț�ie.
Capitolul 9
MEDITAȚIA ÎN MERS Majoritatea tradiț�iilor spirituale folosesc patru poziț�ii de meditaț�ie, iar la atelierele noastre le folosim pe toate. Poziț�ia ș� ezând, pe care sperăm că eș� ti î�n proces de a o asimila; poziț�ia î�n picioare ș� i cea î�n mers, care vor fi combinate î�n meditaț�iile despre care vei î�nvăț�a î�n acest capitol; ș� i mai există poziț�ia culcat. Î�n vreme ce fiecare tip de poziț�ie de meditaț�ie serveș� te unui anumit scop, loc ș� i moment, ele se bazează una pe alta pentru a ne ajuta la menț�inerea ș� i reglarea stărilor noastre interne – indiferent ce se î�ntâmplă î�n mediul extern. Dar care ar putea fi relevanț�a combinării meditaț�iei î�n poziț�ia ș� ezând cu cea î�n picioare ș� i cu meditaț�ia î�n mers? Deș� i este ideal să-ț�i î�ncepi dimineaț�a practicând meditaț�ia, dacă nu î�ț�i poț�i menț�ine acea energie ș� i conș� tientizare pe tot parcursul zilei, atunci eș� ti predispus să recazi î�n programarea inconș� tientă care ț�i-a dirijat ani de zile viaț�a.
De exemplu, să presupunem că tocmai ț�i-ai î�ncheiat meditaț�ia î�n poziț�ia ș� ezând. Când deschizi ochii, te vei simț�i probabil mai viu, mai treaz, mai limpede, mai î�n putere ș� i
362
SUPRANATURAL
mai pregătit să î�ț�i î�ncepi ziua. Poate î�ț�i simț�i inima deschisă, mai mare ș� i conectată sau poate tocmai ai depăș� it un aspect care ț�ine de tine, ț�i-ai modificat energia ș� i ai î�mbrăț�iș� at emoț�ional un nou viitor. Dar, de cele mai multe ori, s-ar putea să recazi î�n programarea inconș� tientă ș� i toată munca pe care ai depus-o pentru a-ț�i crea o stare lăuntrică superioară se dizolvă î�ntr-o listă nesfârș� ită: pregătirea pachetelor cu mâncare ș� i trimiterea copiilor la ș� coală, fuga până la serviciu, enervarea pe persoana care ț�i-a tăiat calea pe autostradă, răspunsul la telefoane ș� i la e-mailuri, graba de a ajunge la î�ntâlniri ș� i aș� a mai departe. Cu alte cuvine, nu te mai găseș� ti î�ntr-o stare creativă, fiindcă tocmai ai revenit la programele obiș� nuite ș� i la emoț�iile de supravieț�uire ale trecutului tău. Atunci când se petrece acest lucru, te deconectezi de la energia viitorului tău ș� i, î�n esenț�ă, î�ț�i abandonezi energia creată î�n locul î�n care ai stat să meditezi, î�n loc să o porț�i cu tine î�ntreaga zi. Din punct de vedere al energiei, te-ai î�ntors î�n trecut. Î�ntrucât ș� i eu mă fac vinovat de acest lucru, am î�nceput să mă gândesc cum ar putea cursanț�ii noș� tri să ducă această energie cu ei ș� i să ș� i-o î�nsuș� ească pe tot parcursul zilei. De aceea am creat o meditaț�ie care se face din poziț�ia î�n picioare ș� i î�n miș� care: astfel î�ncât, atunci când devii expert î�n ridicarea energiei sau frecvenț�ei ș� i î�n combinarea ei cu o viziune clară, să ai la dispoziț�ie un exerciț�iu care să î�ț�i permită să menț�ii nivelul ridicat al energiei î�ntreaga zi, până când, cu timpul, va deveni starea ta naturală de ființ�are. Scopul acestui capitol este să te ajute să faci acest lucru.
Meditația în mers
Pășește în viitor
363
Ai î�nvăț�at deja că, î�n cea mai mare parte din zi, acț�ionezi inconș� tient, fără să realizezi ce faci ș� i de ce. De exemplu, s-a r putea să nu-ț�i aminteș� ti drumul spre serviciu, pentru că erai concentrat la o ceartă avută cu câteva zile î�nainte sau la răspunsul pe care vrei să-l dai unui SMS primit de la jumătatea ta. Poate că faci trei lucruri î�n acelaș� i timp: scrii, vorbeș� ti ș� i î�ț�i verifici e-mailurile. Poate nu eș� ti conș� tient de ticurile tale sau de cauzele lor, de postura ta ș� i de ce eș� ti perceput ca fiind timid, sau de felul î�n care vorbeș� ti, de expresiile faciale ș� i de faptul că energia pe care o aduci î�n î�ncăpere î�ț�i afectează colegii. Aceste programări ș� i comportamente inconș� tiente se produc pentru că trupul a luat locul minț�ii ș� i combinaț�ia dintre aceste programe inconș� tiente a ajuns să te reprezinte. Ș� tii deja că, atunci când trupul ia locul minț�ii, nu mai trăieș� ti î�n momentul prezent – ș� i nu te mai afli î�ntr-o stare creativă, ceea ce î�nseamnă că î�ț�i ț�ii obiectivele, visele ș� i viziunea la distanț�ă. Dar dacă î�ț�i dai seama de programele ș� i comportamentele inconș� tiente, poț�i lucra pentru a difuza î�n mod activ o nouă semnătură electromagnetică, care este î�n concordanț�ă cu viitorul tău – ș� i, cu cât transmiț�i mai mult semnătura electromagnetică î�n câmp, cu atât mai devreme vei deveni acea semnătură ș� i ea va deveni tu. Atunci când există o potrivire vibraț�ională î�ntre energia ta ș� i viitorul potenț�ial, care există deja î�n câmpul cuantic, acel eveniment viitor te va găsi – sau, ș� i mai bine, corpul tău va fi atras de noua realitate. Vei deveni un magnet al unui nou destin, care se va manifesta ca o experienț�ă necunoscută, nouă. Pe moment, gândeș� te-te la viitorul tău ca ș� i cum ar exista deja, vibrând ca energie nematerializată î�n câmpul
364
SUPRANATURAL
cuantic. Imaginează-ț�i viitorul sub forma unei vibraț�ii provenite de la un diapazon care tocmai a fost lovit. Sunetul emis este o vibraț�ie care se deplasează pe o anumită frecvenț�ă. Dacă ș� i tu eș� ti asemenea unui diapazon, când î�ț�i schimbi energia pentru a rezona î�n aceeaș� i armonie a posibilităț�ii cuantice a viitorului tău, te conectezi ș� i te aliniezi acelei frecvenț�e. Cu cât î�ț�i poț�i menț�ine ș� i conecta mai mult energia la acea frecvenț�ă, cu atât vei vibra pe acelaș� i ton armonic de energie. Acum eș� ti conectat la acea realitate viitoare pentru că operezi pe aceeaș� i frecvenț�ă sau vibraț�ie. Cu cât frecvenț�ele sunt mai apropiate î�n spaț�iu ș� i timp, cu atât se pot influenț�a una pe alta mai mult, până rămân cuplate la aceeaș� i frecvenț�ă. Acesta este momentul î�n care viitorul tău te regăseș� te. Acesta este modul î�n care creezi noi realităț�i. Prin urmare, este logic ca, atunci când energia ta se modifică pentru că trăieș� ti emoț�ii inferioare, de supravieț�uire, să se producă disonanț�ă ș� i incoerenț�ă î�ntre tine ș� i realitatea viitoare. Nu mai rezonezi î�n cadrul frecvenț�ei acelei posibilităț�i, iar acest lucru te desincronizează faț�ă de viitorul pe care î�ncerci să-l creezi. Dacă nu poț�i renunț�a la acea reacț�ie pentru că dependenț�a de aceste emoț�ii are influenț�ă asupra ta, atunci vei ajunge să reproduci tot mai mult aceeaș� i realitate, fiindcă energia ta vibrează î�n concordanț�ă cu realitatea la care reacț�ionezi.
Î�n capitolul 3, ai aflat că, î�n eternul moment prezent, toate posibilităț�ile sunt viabile, iar atunci când î�ț�i depăș� eș� ti identitatea ca trup conectat la oameni, obiecte, locuri ș� i momente, devii conș� tiinț�ă pură. Devii pe loc acorporal, apersonal, amaterial, aspaț�ial. Î�n acel moment minunat, depăș� eș� ti domeniul material al materiei ș� i intri î�n câmpul cuantic al informaț�iei ș� i al energiei. Acum, că te afli dincolo
Meditația în mers
365
de asocierile cu această realitate fizică, creezi din câmpul unificat; î�n acest fel, creezi de la un nivel energetic superior materiei. Î�n mare parte, cursanț�ii noș� tri au exersat acest lucru î�n poziț�ia ș� ezând. Scopul meditaț�iei î�n picioare ș� i î�n mers este să te facă mai atent la momentul prezent, să te ajute să î�ț�i menț�ii ș� i să î�ț�i susț�ii stările ridicate pe tot parcursul zilei, să te facă să fii mai concentrat asupra acelui viitor cu ochii deschiș� i ș� i să te î�nsoț�ească atunci când păș� eș� ti literalmente î�n noul viitor. La î�nceputul exersării meditaț�iei î�n mers, este de preferat să găseș� ti un loc liniș� tit î�n natură, ca să nu fii prea uș� or distras. Cu cât sunt mai puț�ini oameni ș� i mai puț�ină acț�iune î�n jur, cu atât î�ț�i va fi mai uș� or să rămâi concentrat. Î�n cele din urmă, după ce vei ajunge să te pricepi mai bine, vei putea să practici meditaț�ia î�ntr-un mall, î�n timp ce î�ț�i plimbi câinele sau oriunde altundeva î�n public.
Î�n multe privinț�e, meditaț�iile î�n picioare ș� i î�n mers sunt la fel ca ș� i cea î�n poziț�ie ș� ezând. Î�ncepi prin a sta nemiș� cat, î�nchizând ochii ș� i concentrându-ț�i atenț�ia î�n inima ta, toate acestea î�n timp ce î�ț�i î�ncetineș� ti respiraț�ia ș� i inspiri ș� i expiri dinăuntrul acestui centru. Când te simț� i centrat pe inimă, la fel cum procedezi î�n timpul meditaț�iilor î�n poziț�ie ș� ezând, î�ncepi să cultivi acele emoț�ii superioare care te conectează la viitor. Odată ce te simț�i pe deplin ancorat î�n aceste emoț�ii superioare, iniț�iază concentrarea timp de câteva minute ș� i radiază acea energie dincolo de corp, până când o simț�i atât î�n tine, cât ș� i peste tot î�n jurul tău. Apoi, adaugă energiei acestor emoț�ii superioare intenț�ia lucrurilor pe care le doreș� ti de la ziua sau de la viitorul tău, fie că este vorba despre a radia sincronie, a duce o viaț�ă nobilă, a face o
366
SUPRANATURAL
schimbare î�n lume, a crea o nouă relaț�ie sau o slujbă sau despre orice altceva. Acum, difuzezi o nouă semnătură electromagnetică î�n câmp. Singura diferenț�ă este că, î�n loc să stai jos, cu ochii î�nchiș� i, radiind iubire ș� i emoț�ii superioare, stai ridicat, cu ochii î�nchiș� i, î�n aș� a fel î�ncât, atunci când deschizi ochii ș� i î�ncepi să mergi, să fii capabil să î�ntrupezi acea energie ridicată.
Continuând să stai î�n picioare, cu ochii î�nchiș� i ș� i concentrarea deschisă, î�ț�i abaț�i atenț�ia de la lumea exterioară ș� i undele tale cerebrale î�ncetinesc de la starea beta la alfa a. Acest lucru determină ca gândurile, analiza ș� i vocile din capul tău să se liniș� tească, inducând o stare de transă ș� i făcându-te mai receptiv. După cum ai văzut î�n capitolul precedent, cu cât rămâi mai mult î�n această stare de transă, cu atât va exista mai puț�ină rezistenț�ă la noua informaț�ie care î�ț�i pătrunde î�n mintea subconș� tientă. Când eș� ti î�ntr-o stare emoț�ională elevată care te racordează la viitorul tău, eș� ti mai predispus să accepț�i, să crezi ș� i să te î�ncrezi î�n gândurile intenț�ionate aferente acelor emoț�ii. Asta î�nseamnă că gândurile, viziunile, imaginile ș� i fotografiile pe care le creează mintea ta pot trece dincolo de mintea analitică ș� i î�ț�i poț�i programa sistemul nervos autonom să creeze biologia noului tău viitor. Pentru că te miș� ti din postura personalităț�ii tale viitoare, trebuie să devii conș� tient de felul î�n care sinele tău actual s-a miș� cat î�ntotdeauna, î�n mod inconștient. E momentul să î�ț�i modifici pasul, ritmul, poziț�ia, respiraț�ia ș� i miș� cările. Ai putea zâmbi, î�n loc să priveș� ti ț�intă, î�n gol. Va trebui să î�ț�i imaginezi ce î�nseamnă să te miș� ti ca o persoană sănătoasă, adoptând modelul unei persoane î�nstărite. Poț�i î�mprumuta postura unei persoane curajoase pe care o
Meditația în mers
367
admiri, deplasându-te dinăuntrul energiei ridicate a viitorului tău corp sănătos sau păș� ind cu inima deschisă, ca o persoană iubitoare, tolerantă. Î�ntrupezi, practic, acea persoană care ai visat mereu să devii, mergând î�nsă ca ș� i cum sinele tău viitor ar fi imperativ. De exemplu, ai putea să-ț�i imaginezi că a trecut un an sau doi ș� i ai obț�inut deja lucrurile pe care ț�i le doreș� ti. Cel mai important aspect pentru tine este să î�ntruchipezi acea persoană viitoare acum. Dacă ai deja acea identitate, nu mai trebuie să î�ț�i doreș� ti să devii acea persoană, pentru că asta s-a î�ntâmplat deja – deja î�ntruchipezi calităț�ile viitorului tău. Gândeș� ti, acț�ionezi ș� i simț�i, pur ș� i simplu, ca viitorul tău sine.
Pe măsură ce exersezi cum să te miș� ti diferit ș� i continui zi de zi antrenamentul, vei ajunge să deprinzi obiceiul de a merge ca o persoană sănătoasă, de a gândi ca o persoană sănătoasă, de a sta î�n picioare ca o persoană î�ncrezătoare ș� i de a te simț�i o persoană liberă, nelimitată, recunoscătoare (recunoș� tinț�a î�nseamnă că s-a ș� i î�ntâmplat deja asta), î�n loc să fii, probabil, o persoană î�nfrântă, epuizată ș� i stresată. Cu cât exersezi mai mult, cu atât acest fel nou de a fi va deveni un obicei, iar aceste obiceiuri vor deveni modele noi, automate, de gândire, comportament ș� i emoț�ie. Odată ce î�ncepi să simț�i î�n mod natural ș� i să î�ntrupezi aceste emoț�ii superioare, ele vor ajunge să locuiască î�n tine ș� i tu vei deveni realmente acea persoană care î�ț�i doreș� ti să ajungi. Graficul 12 din secț�iunea color ilustrează cum un cursant î�ș�i modifică creierul î�n decurs de aproximativ o oră după practicarea meditaț�iei î�n mers.
368
SUPRANATURAL
Pregătirea creierului pentru amintirile viitoare
Meditaț�ia î�n mers are ca scop tot crearea amintirilor despre lucruri care nu s-au petrecut î�ncă î�n timpul liniar – de fapt, despre amintirea viitorului tău. Când produci sentimente superioare cu ochii î�nchiș� i, radiază această energie dincolo de câmpul trupului tău ș� i apoi deschide ochii, î�ncepe să mergi ș� i, lăsându-te condus de inimă (trăind acele emoț�ii superioare cu ochii deschiș� i), cu cât vei simț�i mai mult acele emoț�ii, cu atât vei acorda o atenț�ie mai mare impresiilor, imaginilor ș� i gândurilor care î�ț�i creează sentimentele. Acest proces î�ț�i actualizează î�n mod natural circuitul neural prin crearea unei noi experienț�e interne. Experienț�a î�mbogăț�eș� te creierul ș� i creează amintiri. Acum, creierul tău nu mai trăieș� te î�n trecut; trăieș� te î�n viitor. Cu cât asimilezi mai corect emoț�iile superioare, cu atât creierul ș� i corpul tău vor arăta ca ș� i cum experienț�a viitoare s-a produs deja. Asta î�nseamnă că î�ț�i aminteș� ti tehnic viitorul.
Rămânerea î�n transă este importantă pentru că, pe măsură ce î�ț�i aliniezi corpul la viitorul tău ș� i î�ț�i modifici lumea interioară, î�ț�i creezi amintiri de lungă durată. Î�ntrucât locul asupra căruia î�ț�i concentrezi atenț�ia este ș� i cel spre care î�ț�i direcț�ionezi energia, ar fi recomandat, poate, să vezi î�n minte unele scene din filmul tău mental, î�n timp ce î�ț�i imaginezi, î�ntrupezi ș� i simț�i viitorul. Făcând asta, acele scene din filmul mental vor deveni harta energetică ș� i biologică a viitorului tău. Trăirea emoț�iilor din viitorul tău (î�n momentul prezent) ș� i combinarea acestor emoț� ii cu intenț� ia ta atinge un scop dublu: instalează noi circuite pentru a-ț�i transforma creierul î�ntr-o hartă intenț�ionată a
Meditația în mers
369
viitorului ș� i, totodată, produce substanț�ele chimice emoț�ionale pentru acel eveniment viitor care activează gene noi î�n moduri noi, condiț�ionându-ț�i astfel trupul să se pregătească de un destin nou.
Nu uita că această meditaț�ie nu este despre ce obț�ii î�n viaț�ă; este despre cine devii – sau despre cine eș� ti pe cale să devii. Dacă î�ncerci să „obț�ii” bogăț�ie, succes, sănătate sau o nouă relaț�ie, atunci î�ncă eș� ti condiț�ionat să gândeș� ti că eș� ti separat de un anumit lucru ș� i trebuie să î�l obții. Dar adevărul este că, cu cât devii mai mult acea persoană, cu atât mai tare se va modela ș� i adapta realitatea î�n concordanț�ă cu noua ta stare de a fi. Acest proces de devenire conș� tientă este cel care te ajută să î�ț�i menț�ii alinierea la un alt destin. Cu cât exersezi mai des meditaț�ia î�n mers ș� i păș� eș� ti din perspectiva sinelui tău viitor, cu atât mai mult ar trebui să î�ț�i schimbi starea de a fi, cu ochii deschiș� i, la fel de bine cum ai făcut-o cu ochii î�nchiș� i. Dacă exersezi suficient, nu doar că vei purta cu tine acea energie î�ntreaga zi, dar o vei ș� i î�ntrupa. Genul acesta de repetiț�ie te va face să te simț�i conș� tient î�n orele tale de veghe ș� i, pe nesimț�ite, vei î�ncepe automat să te comporț�i, să gândeș� ti ș� i să te simț�i diferit. Asta î�nseamnă să programezi o nouă personalitate pentru o nouă realitate. Cu timpul, cine ș� tie? Poate vei ajunge să mergi î�n mod firesc ca o persoană fericită; să te comporț�i ca un lider curajos ș� i plin de compasiune; să gândeș� ti ca un geniu nobil, cu autoritate; să te simț�i ca un antreprenor vrednic ș� i î�nstărit. La jumătatea zilei, s-ar putea să realizezi că durerea din trup a dispărut pentru că te simț�i atât de î�ntreg, de nelimitat ș� i de î�ndrăgostit de viaț�ă. Realizările tale au făcut un obicei din a fi persoana care doreș� ti să devii. Asta
370
SUPRANATURAL
pentru că ț�i-ai instalat circuitele ș� i i-ai semnalizat genei latente să gândească, să acț�ioneze ș� i să simtă î�ntr-un mod nou. Biologic vorbind, ai devenit acea persoană.
Poț�i să devii conș� tient ș� i să î�ntrupezi sinele tău viitor de mai multe ori pe zi. Imaginează-ț�i că aș� tepț�i un prieten care î�ntârzie ș� i, î�n loc să te simț�i frustrat ș� i nemulț�umit, generezi energia viitorului tău. Când stai î�n trafic, î�n loc să te agiț�i ș� i să fii nervos, exersează conectarea la energia viitorului tău cu ochii deschiș� i. Imaginează-ț�i apoi că, atunci când eș� ti la rând la supermarket ș� i judeci o persoană pe baza cumpărăturilor ei, î�ț�i redirecț�ionezi gândurile către un sentiment incredibil de recunoș� tinț�ă pentru noua ta viaț�ă, păș� ind ca ș� i cum ai fi sinele tău viitor. Imaginează-ț�i că, atunci când te î�ndrepț�i spre maș� ina ta î�n parcare sau către cutia ta poș� tală, eș� ti î�mputernicit firesc de gândul noii tale vieț�i. Vei î�ncepe să accepț�i, să crezi ș� i să te î�ncrezi î�n gândurile echivalente acelei stări emoț�ionale ș� i, abandonându-te acestor gânduri, trupul tău va genera procese chimice î�n concordanț�ă cu respectiva stare emoț�ională. Iată cum î�ncepi să î�ț�i programezi sistemul nervos autonom pentru alt destin ș� i, cu cât exersezi mai mult, cu atât mai puț�in probabil te vei î�ntoarce pe pilot automat ș� i vei rata momentul prezent.
Meditația în mers
Î�ncepe prin găsirea unui loc liniș� tit î�n natură. Deconectează-te de la mediul tău extern ș� i ancorează-te î�n momentul prezent î�nchizând ochii. Conș� tientizează unde se află centrul inimii, locul unde sufletul ș� i inima se intersectează cu câmpul unificat, ș� i î�ndreaptă către acest centru emoț�ii
Meditația în mers
371
superioare cum ar fi recunoș� tinț�a, bucuria, inspiraț�ia, compasiunea, iubirea ș� i altele. Dacă ai de gând să crezi î�n viitorul tău cu toată inima, atunci ar fi bine ca acesta să fie deschis ș� i activat. Dirijează-ț�i atenț�ia către inimă, lăsând respiraț�ia să curgă î�năuntru ș� i î�n afara acestui centru – tot mai lent, mai adânc ș� i mai relaxat – aproximativ două minute. Revino pentru două sau trei minute la crearea emoț�iilor superioare î�n inimă. Radiază această energie î�n spaț�iul care î�ț�i î�nconjoară trupul î�n spaț�iu ș� i rămâi prezent î�n această energie. Conectează-te la energia viitorului tău.
După câteva minute, priveș� te o intenț�ie clară cu ochii minț�ii. Poț�i alege un simbol reprezentativ care te conectează la energia viitorului, după cum ai î�nvăț�at î�n capitolul 3. Modifică-ț�i starea de a fi prin intermediul acestor emoț�ii superioare ș� i concentrează-te pe transmiterea unei noi semnături electromagnetice î�n câmp. Rămâi î�n această stare î�ntre două ș� i trei minute. Apoi, deschide ochii, fără să te uiț�i la nimeni ș� i la nimic, iniț�iază concentrarea ș� i menț�ine-ț�i conș� tientizarea asupra spaț�iului care î�nconjoară trupul tău î�n spaț�iu, păstrând î�n acelaș� i timp starea de transă. Î�ncepe să mergi cu ochii deschiș� i, rămânând î�n transă. Cu fiecare pas pe care î�l faci, î�ntrupează această energie nouă – această frecvenț�ă nouă a lucrurilor pe care le creezi î�n viitorul tău. Ducând această energie cu tine î�n timp ce te plimbi, î�n viaț�a de zi cu zi, păș� ind ca noul tău sine, î�ț�i activezi aceleaș� i reț�ele neurologice ș� i ajungi la acelaș� i nivel spiritual ca atunci când meditezi cu ochii î�nchiș� i.
Î�n continuare, aminteș� te-ț�i viitorul. Permite imaginilor să prindă formă, simte-le ș� i î�ntrupează-le. Î�nsuș� eș� te-ț�i-le.
372
SUPRANATURAL
Transformă-te î�n ele. Continuă să mergi zece minute ș� i apoi opreș� te-te pentru recalibrare. Din nou, î�nchide ochii ș� i ridică-ț�i energia. Rămâi prezent î�n această energie, î�ntre cinci ș� i zece minute. Î�n următoarele zece minute, cu ochii deschiș� i, î�n transă, mergi din nou, cu scop ș� i intenț�ie, din perspectiva viitorului tău sine. Cu fiecare pas pe care î�l faci, î�ntrupând această energie nouă, te apropii de destinul tău ș� i el se apropie de tine. Repetă acest ciclu de două ori. Când termini a doua rundă, opreș� te-te ș� i rămâi nemiș� cat pentru ultima oară, concentrându-te serios asupra felului cum te simț�i având al patrulea centru energetic deschis. Te poț�i folosi de această ocazie pentru a afirma cine eș� ti pe baza a ceea ce simț�i. De exemplu, dacă te simț�i nelimitat, poț�i literalmente recunoaș� te: „Sunt nelimitat”. Apoi, pune-ț�i palma deasupra frumoasei tale inimi ș� i fii dispus să te simț�i valoros ș� i demn de a primi ceea ce ai creat. Ridică-ț�i energia până la zenit ș� i simte recunoș� tinț�ă, apreciere ș� i mulț�umire.
Recunoaș� te acum divinitatea din tine – energia care te alimentează ș� i dă naș� tere î�ntregii vieț�i. Adu mulț�umiri pentru o nouă viaț�ă î�nainte ca ea să se manifeste. Recunoscând puterea din tine, roagă-te ca viaț�a ta să fie plină de minunăț�ii neaș� teptate, de sincronii ș� i coincidenț�e care creează bucuria existenț�ei. Radiază iubire, dând, prin iubire, existenț�ă noii tale vieț�i.
Capitolul 10
STUDII DE CAZ: TRANSFORMAREA ÎN REALITATE Prin intermediul studiilor de caz care urmează vei cunoaș� te niș� te oameni asemenea ț�ie, care ș� i-au luat o pauză î�n viaț�a lor ocupată pentru a crea un viitor nou. Î�n fiecare zi s-au definit printr-o viziune a acestui viitor, ș� i nu prin amintirile trecutului. S-ar putea spune că sunt mai î�ndrăgostiț�i de viitorul lor decât de trecut. Muncind zilnic ș� i transformând practicile din ultimele trei capitole î�n abilităț�i, au ajuns să devină supranaturali î�ntr-o măsură mai mare. Fii atent cât de simplu le-a fost.
Tim primește cheia spre viitorul său
La atelierul avansat din Seattle, care de obicei coincide cu Halloweenul, le cerem participanț�ilor să se î�mbrace î�n prima seară precum sinele lor viitor. Tim s-a î�mbrăcat ca un
374
SUPRANATURAL
swami* supranatural. Ș� i-a dorit î�ntotdeauna să fie un swami, să aibă parte de acest stil de viaț�ă ș� i, la o vârstă fragedă, ș� i-a părăsit oraș� ul natal din Connecticut pentru a studia î�ntr-un ashram**. La î�nceputul evenimentului, participanț�ii au primit un cadou din partea organizaț�iei noastre: o cheie care simbolizează deblocarea potenț�ialului viitorului sine al fiecăruia. Tim a participat la mai multe ateliere avansate î�n trecut. Prima dată când a creat un film mental, a introdus î�ntr-o scenă o imagine cu monede de aur ș� i argint. Ani la rând, a î�ncercat să scape de emoț�ia provocată de teamă, dar, la un moment dat, ș� i-a seama că dincolo de teamă se afla de fapt senzaț�ia de nevrednicie. Aș� a că, pentru Tim, monedele erau un simbol al meritului.
– Toată lumea î�ș�i doreș� te sănătate, mi-a spus el. Dar pentru că eu eram pe o cale spirituală, pasionat de yoga ș� i de tot ce ț�ine de ea, aveam mentalitatea că trebuie să fiu sărac ș� i să î�mbrăț�iș� ez sărăcia, ca să fiu cu adevărat sincer. Deci monedele de aur ș� i argint nu reprezentau bogăț�ia, ci faptul că meriț�i să primeș� ti. Pentru filmul său mental din Seattle, Tim a adăugat ș� i alte imagini pentru a-ș� i dezvolta viziunea. Ca simbol al meritului, Tim a folosit un caracter chinez care î�nseamnă „bogăț�ie”, dar, pentru că nu ș� i-a dorit niciodată bani, a pus sub simbol cuvântul afluență. A preferat cuvântul afluenț�ă, pentru că, atunci când a căutat definiț�ia î�n dicț�ionar, a descoperit că rădăcinile lui latine î�nsemnau „a curge î�nspre”.
* Swami – În religia hindusă, este un ascet sau un yoghin care a fost
inițiat într-un ordin monastic. În sanscrită, înseamnă „[cel care este] identic cu sine însuși”. (n.tr.)
** Ashram – ermitaj, loc de retragere colectivă unde discipolii se adună în jurul propovăduitorului. (n.ed.)
Studii de caz: transformarea în realitate
375
N-ar fi grozav, s-a gândit el, dacă tot ce-mi doresc ar curge către mine?
Deș� i Tim este foarte analitic, după ce ș� i-a urmărit continuu filmul mental, î�n tandem cu caleidoscopul, a descoperit că î�ș�i poate ocoli cu rapiditate mintea analitică ș� i poate pătrunde î�n mintea subconș� tientă, î�n sistemul de operare, pentru a-ș� i programa viitorul. Î�n timpul atelierului, când a venit momentul să dimensionalizeze o scenă din filmul său mental, a avut o experienț� ă profundă. A î�nceput să trăiască o bucurie ș� i apoi o dragoste de viaț�ă extrem de exuberantă, aproape ca o senzaț�ie de arsură î�n inimă. A spus că s-a simț�it ca ș� i cum ar putea să aprindă î�ntreaga lume. Apoi, î�n timpul meditaț�iilor, le-am spus participanț�ilor că a sosit momentul să se deschidă ș� i să primească ș� i atunci, spune Tim, energia a î�nceput să-i pătrundă î�n corp.
– Nu ș� tiu de unde venea, mi-a spus el. Dar a fost ca ș� i cum cineva ar fi dat drumul la un robinet. A ț�âș� nit direct. Energia mi-a pătruns prin creș� tetul capului ș� i mi-a ieș� it prin mâini. Palmele mele erau cu faț�a î�n jos, dar fără control conș� tient, energia mi le ridica ș� i mi le î�ntorcea. Am pierdut noț�iunea timpului ș� i a spaț�iului ș� i nu aveam idee unde eram, dar, pentru restul meditaț�iei, am fost î�ntr-o stare extatică ș� i exaltată. Ș� tiam, cumva, că totul va fi diferit ș� i că nu mai sunt aceeaș� i persoană. Când s-a descărcat energia î�n Tim, el a considerat că aceasta purta un mesaj referitor la vrednicie, pentru că nu a mai fost acelaș� i după această experienț�ă.
– Sunt convins că noile informaț�ii care au pătruns î�n corpul meu mi-au rescris ADN-ul, ș� tergând vechiul sine, deoarece acea parte a personalităț�ii mele a dispărut, spune el.
376
SUPRANATURAL
Când Tim s-a î�ntors acasă, î�n Phoenix, unde deț�inea ș� i se ocupa de un magazin de canapele î�n stil japonez, s-a dus la serviciu luni dimineaț�ă, ca de obicei. Joi, o femeie care cumpărase de la el o canapea î�n urmă cu câț�iva ani, a intrat î�n magazin. Din ziua î�n care cumpărase canapeaua se î�mprieteniseră ș� i, o dată la câteva săptămâni, se oprea să schimbe câteva vorbe cu el. Se pensionase ș� i venise la magazin ca să-i spună lui Tim că tocmai î�ș�i finalizase testamentul. Voia ca Tim să fie executorul ei testamentar. Tim s-a simț�it onorat ș� i i-a mulț�umit. – Iată-l, a spus ea, punându-l pe tejghea alături de o cheie. Citeș� te-l.
Tim a studiat documentul ș� i a descoperit nu doar că era executorul acestuia, dar ș� i că femeia î�i lăsa moș� tenire 100.000 de dolari î�n monede de aur ș� i argint. Cheia pe care o pusese pe tejghea era cheia de la un seif de depozitare, unde ț�inea monedele (care, desigur, se potriveau cu imaginea din filmul mental al lui Tim). Î�ntr-o clipă, Tim ș� i-a amintit despre similara „cheie către viitorul său” primită la atelierul avansat din Seattle. Iată ce î�nseamnă să meriț�i!
Sarah nu poate să atingă pământul
De Ziua Muncii, î�n 2016, Sarah s-a rănit grav la spate î�ncercând să î�mpiedice o barcă de cinci tone să se izbească de doc. Timp de ș� apte săptămâni, a trăit î�n agonie: făcea terapie fizică, lua câte un cocteil de medicamente ș� i se ducea de nenumărate ori la chiropractician. Cum nimic n-o ajuta, doctorii au programat-o pentru operaț�ie. Dar mai î�ntâi, s-a hotărât să participe la un atelier avansat la Cancun.
Studii de caz: transformarea în realitate
377
Din cauza durerii pe care o simț�ea, fiul ei i-a sugerat să î�ș�i aducă un scaun cu rotile. S-a hotărât să nu facă asta, dar când a ajuns la hotel, s-a prăbuș� it pe jos de durere. Ulterior, când a intrat î�n piscină pe o plută, a resimț�it niș� te spasme severe la ieș� ire.
Sarah era familiarizată cu activitatea mea, aș� a că ș� i-a adus î�n Cancun perna pentru meditaț�ie ș� i filmul ei mental. Î�n filmul mental, era sănătoasă, puternică ș� i capabilă să alerge din nou. Putea să joace baschet î�mpreună cu fiul ei ș� i hochei pe iarbă cu fiica ei. De fiecare dată când Sarah se vedea î�n scena î�n care practica Aerial Yoga*, î�mbrăț�iș� a bucuria pe care ș� tia că ar simț�i-o dacă ar putea cu adevărat să o practice, iar atunci când asculta melodia filmului său mental, energia î�i creș� tea.
Î�n primele zile, când î�ș�i î�ncorda muș� chii trunchiului ș� i î�ș�i atrăgea energia î�n sus, de-a lungul coloanei vertebrale, prin tehnica de respiraț�ie, simț�ea cum î�i pulsează nervul sciatic. Era ca ș� i cum un curent electric cald î�i călătorea până la nerv. Î�n acelaș� i timp, avea intenț�ia ca energia să fie o lumină vindecătoare care urcă pe coloana ei vertebrală. Î�n a treia zi, ș� i-a î�nceput dimineaț�a navigând pe internet până când a găsit o imagine cu o femeie care practica Aerial Yoga. A avut acea imagine î�n minte toată ziua. Î�n după-amiaza respectivă, cursanț�ii noș� tri lucrau cu filmele lor mentale ș� i caleidoscopul. După ce s-au desfăș� urat î�n câmpul cuantic, i-am rugat să dimensionalieze o scenă din filmul lor mental. La finalul meditaț�iei, i-am instruit să se î�ntindă pe podea, dar, după cum mi-a spus ulterior Sarah,
* Aerial Yoga – activitate aerobică, care combină principiile tradițio-
nale din yoga cu elemente din gimnastica acrobatică, dans, pilates și exerciții calistenice (care folosesc greutatea propriului corp). (n.tr.)
378
SUPRANATURAL
ea n-a reuș� it să găsească podeaua. A continuat s-o caute mai jos, tot mai jos, dar nu mai era acolo. Î�n momentul următor, ș� i-a dat seama că se afla î�ntr-o altă dimensiune, trăind o experienț�ă senzorială deplină, de tip IMAX, î�nsă nu prin intermediul simț�urilor. Trăia o scenă din filmul ei mental. Î�n creier i se activaseră destule circuite făcând ca experienț�a ei să fie la fel de reală ca orice altă experienț�ă externă avută vreodată. Nu vizualiza scena: era în ea, o trăia.
– Mi-am dat seama că eram î�n altă realitate, î�ntr-un timp ș� i spaț�iu diferite – eram î�n viitorul meu, a explicat ea. Ș� i chiar practicam Aerial Yoga. Stăteam cu capul î�n jos ș� i podeaua nu mai era acolo. Mă tot î�ntindeam după ea, dar atârnam pur ș� i simplu cu capul î�n jos, prinsă de o frumoasă eș� arfă de mătase roș� ie. M-am simț�it eliberată de durere. Mă legănam liber î�n spaț�iu. Î� n cele din urmă, s-a aș� ezat, cu lacrimi de bucurie curgându-i pe obraji. Când a ieș� it din starea de meditaț�ie, durerea dispăruse cu totul. – Am ș� tiut că m-am vindecat, a spus ea. Am fost uimită de puterea minț�ii mele ș� i am simț�it o recunoș� tinț�ă uriaș� ă. Continui să scot la iveală lucrurile din filmul meu mental – de fapt, filmul meu mental nu poate ț�ine pasul cu viaț�a mea.
Terry pășește într-un nou viitor
Î�n septembrie 2016, î�n timp ce practica meditaț�ia î�n mers pe frumoasa coastă a insulei Sunshine din Australia, Terry a avut o experienț�ă profundă. Spre sfârș� itul meditaț�iei, când s-a oprit pentru partea finală, s-a simț�it conectată, î�nălț�ată ș� i cuprinzătoare. Urmându-mi instrucț�iunile, s-a deschis către câmp cu intenț�ia de a fi demnă de viitoarea ei
Studii de caz: transformarea în realitate
379
viaț�ă. Ca din senin, a simț�it cum o sarcină electrică î�i pătrunde î�n corp prin cutia craniană, de unde a continuat să curgă către inimă. Î�n timp ce energia a traversat restul corpului, coborându-i prin coapse până î�n tălpi, picioarele au î�nceput să-i tremure necontrolat.
– Nu pot descrie altfel senzaț�ia decât ca pe o scuturătură intensă venită din interior, mi-a spus ea, dar era o putere energetică de care trupul meu nu mai avusese parte vreodată. Am crezut că o să mă prăbuș� esc. Am fost pe punctul să-mi pierd controlul conș� tient asupra părț�ii inferioare a corpului.
A izbucnit subit î�n lacrimi ș� i, odată cu această eliberare, mintea ș� i trupul i s-au eliberat ș� i ele. Timpul părea că î�ncremenise. Terry î�ș�i dădea seama că trupul ei se elibera de sentimente î�năbuș� ite de o viaț�ă. Pe măsură ce marea de energie continua să se miș� te prin ea, simț�ea că o cantitate imensă de materie densă ș� i î�ntunecată se î�ndepărta de corpul ei. – Cred că materia asta î�nsemna trauma, nu doar din viaț�a mea, ci ș� i din vieț�ile trecute, î�ș�i aminteș� te ea. Includea ș� i trauma produsă de î�ncercarea de sinucidere a tatălui meu, când aveam opt ani, lucru care a aruncat o umbră asupra vieț�ii mele, î�mpiedicându-mă să î�mi î�ngădui să primesc dragoste necondiț�ionată. A simț�it cum toate credinț�ele ei limitative – multe dintre ele dobândite prin condiț�ionare profund emoț�ională ș� i prin convingerile inconș� tiente ale altora – se dizolvă pur ș� i simplu. – Tot ce nu corespundea cu adevărata mea persoană a dispărut pur ș� i simplu, a spus Terry. Am trăit eliberarea adevărată, un lucru după care sufletul meu tânjise multă vreme. Am ș� tiut î�n acea clipă că sufletul meu m-a ghidat
380
SUPRANATURAL
tocmai spre acea plajă, tocmai spre acel moment, spre toț�i acei oameni, pentru a realiza această lucrare importantă.
A căzut î�n genunchi, copleș� ită de o imensă iubire care curgea prin ea. Î�ngenuncheată î�n nisip, smerită de această putere, a î�nț�eles că fiecare alegere făcută până î�n acea clipă fusese necesară, ca să poată ajunge la acest moment zguduitor. Î� ntr-o clipă, a văzut cine fusese î�n ultimul an, alegând cu consecvenț� ă să practice zilnic meditaț� ia, î�ndrăgostindu-se, î�n tot acest timp, de ea î�nsăș� i. A î�nț�eles că sinele ei viitor î�ș�i chema sinele actual să trăiască această iubire profundă.
Când Terry a revenit la realitatea tridimensională a simț�urilor, a trăit un copleș� itor sentiment al păcii ș� i al unităț�ii cu toate cele care o î�nconjurau. A vorbit despre o reconectare profundă la sinele ei fizic, mental, emoț�ional ș� i spiritual ș� i a spus că se simț�ea „ea î�nsăș� i”, aș� a cum nu se mai simț�ise de foarte multă vreme. – Această experienț�ă mi-a reamintit că sunt, la fel ca noi toț�i, o parte a energiei divine, a spus ea, ș� i că sunt demnă s-o primesc.
Capitolul 11
SPAȚIUL-TIMP ȘI TIMPUL-SPAȚIU Trăim î�ntr-un univers tridimensional (uni- î�nseamnă „unul”) î�n care tot ce există este alcătuit din oameni, obiecte, locuri ș� i timp. Î�n mare parte, este o dimensiune a particulelor ș� i a materiei. Prin intermediul simț�urilor, trăim aceste lucruri ca formă, structură, masă ș� i densitate. Dacă, de exemplu, î�ț�i pun dinainte un cub de gheaț�ă, un telefon mobil sau o plăcintă cu mere, nu poț�i percepe niciunul dintre aceste obiecte fără intermediul simț�urilor; simț�urile sunt cele care dau naș� tere experienței realităț�ii fizice.
Deș� i cubul de gheaț�ă, telefonul mobil ș� i plăcinta cu mere au î�nălț�ime, lăț�ime ș� i adâncime, ele există pentru tine doar pentru că le poț�i vedea, auzi, gusta, mirosi ș� i pipăi. Dacă ț�i-ai pierde cele cinci simț�uri sau dacă ar fi eliminate simultan, ai fi incapabil să percepi aceste obiecte fizice pentru că nu ai fi conștient de ele; literalmente, ele n-ar exista pentru tine, deoarece î�n această realitate tridimensională nu le poț�i experimenta fără simț�uri – sau poț�i?
382
SUPRANATURAL
Conform astrofizicii, î�n această sferă cu trei dimensiuni – universul cunoscut (să î�l numim realitate spaț�iu-timp) – există o cantitate infinită de spaț�iu. Gândeș� te-te o clipă la acest concept. De la mica î�nălț�ime la care ne aflăm ș� i privim universul atunci când ridicăm noaptea ochii spre cer, nu vedem decât o frântură a cosmosului. Ni se pare infinit ș� i totuș� i infinitul este mai mare de atât. Cu alte cuvinte, î�n sfera spaț�iu-timp, spațiul este etern – este fără sfârș� it ș� i se continuă pentru totdeauna. Dar cum rămâne cu timpul? Felul î�n care percepem de regulă timpul este prin deplasarea corpului nostru î�n spaț�iu. De exemplu, s-ar putea să î�ț�i ia cinci minute să pui cartea asta jos, să te duci la bucătărie, să î�ț�i torni un pahar cu apă ș� i să te î�ntorci. Acest lucru se î�ntâmplă pentru că un gând care a apărut î�n mintea ta a creat o viziune asupra a ceea ce ai de gând să faci î�n bucătărie, ai acț�ionat conform acelui gând ș� i, prin urmare, ai perceput timpul trecând de la un punct la altul prin spaț�iu.
Î�nainte să mergi la bucătărie, î�n timp ce stăteai î�n fotoliu, î�n momentul când ai devenit conș� tient de bucătărie î�n relaț�ie cu locul î�n care stăteai, ai perceput o separare î�ntre două puncte de conș� tiinț�ă: locul unde stăteai ș� i bucătărie. Pentru a î�nchide golul dintre cele două puncte de conș� tiinț�ă, ț�i-ai deplasat corpul prin spațiu ș� i asta a solicitat timp. Este firesc ca, cu cât este mai mare spaț�iul sau distanț�a dintre două puncte, cu atât timpul necesar pentru a ajunge de la un punct la altul să fie mai lung. Î�n mod reciproc, cu cât viteza cu care călătoreș� ti î�ntre aceste două puncte este mai mare, cu atât mai scurt este timpul necesar. Această măsurare a timpului necesar unui obiect să se deplaseze prin spaț�iu este fundamentul fizicii newtoniene (sau al mecanicii clasice). Î�n universul newtonian, dacă
Spațiul-timp și timpul-spațiu
383
cunoaș� tem anumite proprietăț�i ale unui obiect, cum ar fi forț�a, acceleraț�ia, direcț�ia, viteza ș� i distanț�a pe care o va parcurge, putem face previziuni bazate pe timp; prin urmare, fizica newtoniană se bazează pe rezultate cunoscute ș� i previzibile. Putem afirma deci că, atunci când există o separare î�ntre două puncte de conș� tiinț�ă, pe măsură ce te deplasezi dintr-un punct al conș� tiinț�ei î�ntr-un altul, elimini spațiul. Ca rezultat al eliminării spaț�iului, percepi timpul. Vezi figura 11.1 pentru a î�nț�elege mai bine relaț�ia dintre spaț�iu ș� i timp î�n lumea noastră tridimensională. Iată un alt exemplu: Dacă scriu această carte ș� i vreau să termin acest capitol, va dura ceva timp. S-ar putea să nu fiu nevoit să-mi miș� c foarte mult corpul prin spaț�iu, dar voi percepe timpul. De ce? Deoarece locul î�n care mă aflu î�n prezent î�n procesul de scriere reprezintă un punct al conș� tiinț�ei, iar finalizarea capitolului reprezintă un altul. Î�ncheierea acestui capitol reprezintă un moment viitor, separat de momentul prezent. Spaț�iul dintre ele – î�nchiderea golului dintre aceste două puncte din conș� tiinț�ă – reprezintă experienț�a timpului. Dacă revezi figura 11.1, te va ajuta să î�nț�elegi mai bine timpul. Pentru a-mi atinge scopul dorit: să ajung la sfârș� itul capitolului, trebuie să fac î�n mod repetat „ceva”. Acest lucru î�nseamnă să-mi folosesc simț�urile pentru a interacț�iona ș� i a mă deplasa prin mediul î�nconjurător, cu un set coordonat de comportamente – ș� i din nou, acest lucru necesită timp. Dacă mă opresc din scris ș� i fac altceva, cum ar fi să mă uit la un film, va dura mai mult timp până voi atinge rezultatul dorit; prin urmare, ca să-mi ating scopul, finalizarea acestui capitol, trebuie să-mi pun consecvent acț�iunile î�n concordanț�ă cu intenț�iile.
384
SUPRANATURAL
Figura 11.1 Percepem timpul pe măsură ce ne deplasăm prin spațiu, dintr-un punct al conștiinței în altul. Timpul este creat atunci când eliminăm spațiul în universul nostru tridimensional.
Î�n această lume materială î�n trei dimensiuni, pentru că ne folosim simț�urile ca să navigăm î�n spaț�iu, acordăm cea mai mare atenț�ie lucrurilor fizice, cum ar fi oamenii, obiectele ș� i locurile. Toate acestea sunt făcute din materie ș� i sunt localizate (adică ocupă o poziț�ie î�n spaț�iu ș� i timp). Toate reprezintă puncte de conș� tiinț�ă, din perspectiva cărora percepem separarea. De exemplu, atunci când vezi că cel mai bun prieten al tău stă de partea cealaltă a mesei sau te uiț�i la maș� ina pe care ai parcat-o pe alee, observi spaț�iul dintre tine ș� i prietenul tău sau dintre tine ș� i maș� ină. Prin urmare, te simț�i separat de ei. Eș� ti aici ș� i prietenul sau maș� ina ta este acolo. Î�n plus, dacă ai vise ș� i obiective, atunci te afli î�n momentul prezent, iar locul î�n care visele tale există
Spațiul-timp și timpul-spațiu
385
ca realitate viitoare creează ș� i ele experienț�a separării. Este î�ntemeiat atunci să afirmăm că:
1. Pentru a naviga prin această realitate tridimensională avem nevoie de simțuri. 2. Cu cât ne folosim mai mult simțurile pentru a defini realitatea, cu atât mai mult vom percepe separarea. 3. Deoarece cea mai mare parte a acestei realități tridimensionale este fundamentată senzorial, spațiul și timpul creează experiența separării de fiecare persoană, obiect, loc și trup, în orice moment. 4. Toate lucrurile materiale ocupă o poziție în spațiu și timp. Aceasta se numește loc în fizică.
Î�n acest capitol, vom explora ș� i compara două modele de realitate: spaț�iul-timp ș� i timpul-spaț�iu. Spaț�iul-timp este lumea fizică newtoniană bazată pe cunoaș� tere, rezultate previzibile, materie ș� i universul tridimensional î�n care trăim (care este alcătuit din spațiu infinit). Timpul-spaț�iu este lumea cuantică non-fizică – o realitate inversă bazată pe necunoscute, posibilităț� i nesfârș� ite, energie ș� i multiversuri* multidimensionale î�n care trăim ș� i noi (ș� i care constă î�ntr-un timp infinit). Î�ț�i voi pune serios la lucru capacitatea de î�nț�elegere ș� i percepț�ia asupra naturii realităț�ii, pentru că, dacă vei percepe misterul sinelui ca ființ�ă dimensională, vei avea nevoie de o hartă ca să ajungi acolo.
* Multivers – este o mulțime ipotetică de mai multe universuri posibile
(inclusiv universul în care ne aflăm) care împreună cuprind tot ceea ce există și poate exista: totalitatea spațiului, a timpului, materiei și a energiei, precum și constantele fizice și legile care-l descriu. Diverse universuri dintr-un multivers sunt numite uneori universuri paralele. (n.red.)
386
SUPRANATURAL
Stresul și consecințele traiului într-o stare perpetuă de supraviețuire
Dacă ne folosim simț�urile pentru a observa ș� i a determina realitatea fizică, ne identificăm sub forma unui corp care trăieș� te î�n spaț�iu ș� i timp, dar este separat de restul lucrurilor din mediul nostru. Cu timpul, această interacț�iune creează experienț�a identităț�ii noastre. De-a lungul vieț�ii, prin diversele interacț�iuni pe care le avem, î�n anumite momente ș� i locuri, cu oameni, lucruri ș� i obiecte, identitatea noastră evoluează, devenind o personalitate. Calitatea acestor interacț�iuni cu mediul extern creează amintiri de lungă durată, iar aceste amintiri ne formează personalitatea. Numim acest proces experiență, iar experienț�ele vieț�ii ne formează personalitatea. Ș� i, după cum ș� tii, personalitatea celor mai mulț�i oameni se bazează pe experienț�ele trecute. După cum ai î�nvăț�at î�n capitolul 8, pentru creierul nostru, obiectele materiale, lucrurile, oamenii ș� i locurile pe care le percepem zilnic apar ca tipare, iar recunoaș� terea acestor tipare se numeș� te memorie. Dacă sinele este creat din amintirile experienț�elor trecute, atunci amintirile se bazează pe cunoscute; prin urmare, cea mai mare parte a lumii noastre tridimensionale se bazează pe cunoscute. Cei mai mulț�i dintre noi ne concentrăm atenț�ia asupra acestui aspect. Când aliniezi toate lucrurile materiale din lumea externă cu amintirile experienț�elor tale trecute, le recunoș� ti ca fiind familiare. Potriveș� ti o realitate fizică cu un set de reț�ele neurologice din creier. Acest lucru se numeș� te recunoaș� terea tiparelor ș� i este procesul prin care majoritatea oamenilor percep realitatea, printr-o lentilă a trecutului.
Spațiul-timp și timpul-spațiu
387
Am putea spune deci că suntem materialiș� ti, nu doar prin faptul că trăim î�n această dimensiune, dar ș� i fiindcă suntem robiț�i ș� i limitaț�i de ea – pentru că ne definim ca trup, trăind î�ntr-un mediu, î�ntr-un anumit timp, ș� i concentrarea noastră se î�ndreaptă mai mult asupra materiei ș� i mai puț�in asupra energiei. Din perspectivă cuantică, ne menț�inem concentrarea pe particula fizică (materie), î�n loc să o menț�inem pe valul imaterial de posibilităț�i (energie). Î� n felul acesta ne scufundăm î�n această realitate tridimensională.
Atunci când intervine ș� i stresul î�n ecuaț�ie, corpul nostru î�ncepe să se alimenteze din câmpul electromagnetic invizibil de energie din jurul nostru pentru a genera procese chimice. Cu cât este mai mare frecvenț�a, intensitatea ș� i durata stresului, cu atât corpul consumă mai multă energie. Î� nsăș� i natura acestor substanț� e chimice ne ascute simț�urile, determinându-ne să acordăm atenț�ie materiei ș� i cunoscutelor. Pe măsură ce acest câmp vital de energie din jurul corpului nostru se reduce, simțim tot mai mult că suntem materie ș� i tot mai puț�in energie. De fapt, atunci când frecvenț�a noastră scade, corpul nostru devine mai dens, pe măsură ce rămânem fără energie. După cum am discutat, acest lucru este benefic pe termen scurt, când pericolul, criza sau un prădător se ascund după colț� – de fapt, reacț�ia de tip luptă-sau-fugi a constituit piatra de temelie a evoluț�iei noastre. Î�n această stare, substanț�ele chimice de stres ne ascut simț�urile, î�ndreptându-ne concentrarea asupra acelei probleme din mediul nostru care reprezintă un potenț�ial pericol. Când se î�ntâmplă acest lucru, neocortexul – zona creierului implicată î�n percepț�ia senzorială, î�n comenzile motorii, î�n percepț�ia
388
SUPRANATURAL
spaț�ială ș� i î�n limbaj – se activează ș� i este stimulat. Î�n scopul supravieț�uirii, el ne restrânge concentrarea asupra trupului ș� i asupra ameninț�ării externe, făcându-ne să fim atenț�i la timpul dintre momentul perceperii ameninț�ării ș� i momentul î�n care ajungem fizic la adăpost – ambele fiind puncte de conș� tiinț�ă. Cu cât trăim mai mult stresul, cu atât simț�im mai mult separarea. După cum ai citit î�n capitolul 2, efectul pe termen lung al vieț�ii î�n planul supravieț�uirii este acela că î�ncepem să ne hrănim cu – ș� i să devenim dependenț�i de – aceste substanț�e chimice produse de stres. Cu cât suntem mai dependenț�i de ele, cu atât credem mai mult că suntem trup, care are caracter local – adică trăieș� te î�ntr-un anumit loc î�n spaț�iu ș� i ocupă o anumită poziț�ie î�n timpul liniar. Rezultatul este o stare maniacală, frenetică, î�n care ne abatem continuu atenț�ia de la o persoană, la o problemă, la un lucru, la un loc din mediul nostru. Caracteristica evolutivă care ne-a protejat cândva acț�ionează acum î�mpotriva noastră ș� i trăim î�ntr-o alertă constantă, fiind obsedaț�i de timp. Pentru că privim mediul extern ca pe unul nesigur, î�ntreaga noastră atenț�ie este concentrată asupra mediului. Pe măsură ce lumea exterioară pare mai reală decât lumea noastră interioară, devenim dependenț�i de cineva sau de ceva din mediul extern ș� i, cu cât trăim mai mult î�n această stare, cu atât creierul nostru trece pe frecvenț�a undelor cerebrale beta î�nalte. După cum ș� tii deja, undele cerebrale beta î�nalte provoacă durere, anxietate, î�ngrijorare, frică, furie, frustrare, critică, nerăbdare, agresiune ș� i competiț�ie. Drept urmare, undele noastre cerebrale devin incoerente, ș� i la fel ș� i noi.
Spațiul-timp și timpul-spațiu
389
Când emoț�iile de supravieț�uire pun stăpânire pe noi, avem nevoie de condiț�iile din lumea externă (de problemele noastre cu diferiț�i oameni, de greutăț�ile financiare, de teama de terorism, de dispreț�ul pentru slujbă) ca să ne reafirmăm dependenț�a faț�ă de aceste emoț�ii. Aceste dependenț�e emoț�ionale ne determină să fim preocupaț�i de ceea ce credem că ar putea provoca tulburare î�n mediul nostru – fie că este vorba despre „ceva” sau despre „cineva” – ș� i, ca rezultat, se activează gena supravieț�uirii. Trăim acum î�ntr-o profeț�ie care se auto-î�mplineș� te.
Dacă î�nț�elegi că locul î�n care î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia este ș� i cel î�n care î�ț�i plasezi energia, atunci ș� tii că, cu cât este mai puternică reacț�ia emoț�ională asociată cauzei, cu atât î�ț�i vei direcț�iona mai mult atenț�ia asupra unei persoane, unui lucru sau probleme din lumea externă. Când faci asta, cedezi o cantitate destul de î�nsemnată din puterea ta unei persoane sau unui lucru. Acum, î�ntreaga ta atenț�ie ș� i energie sunt ancorate î�n această sferă tridimensională a materialului, iar starea ta emoț�ională te determină să reafirmi continuu realitatea actuală. Poț�i deveni ataș� at emoț�ional de realitatea pe care vrei s-o schimbi. Această gestionare greș� ită a energiei te menț�ine î�n robia lumii lucrurilor cunoscute, î�ncercând să anticipezi viitorul pe baza trecutului; mai mult, atunci când eș� ti î�n starea de supravieț�uire, necunoscutul sau imprevizibilul este un loc î�nfricoș� ător. Deci, ca să faci schimbări reale î�n viaț�ă, trebuie să păș� eș� ti î�n necunoscut; dacă n-o faci, nimic nu se va schimba cu adevărat.
390
SUPRANATURAL
Realitatea newtoniană tridimensională spațiu-timp: viețuire ca trup, cu ceva, undeva, cândva*
Dacă sentimentele ș� i emoț�iile sunt o î�nregistrare a trecutului ș� i aceste sentimente duc la gândurile ș� i comportamentele pe care le ai, atunci vei continua să î�ț�i repeț�i trecutul ș� i, prin urmare, să devii previzibil. Acum eș� ti ferm î�nscris î�n lumea newtoniană, pentru că fizica newtoniană se bazează pe rezultate previzibile. Cu cât trăieș� ti mai mult î�n stres, cu atât eș� ti mai mult doar o simplă materie care î�ncearcă să afecteze materia – materie care î�ncearcă să lupte, să forț�eze, să manipuleze, să prezică, să controleze sau să concureze pentru rezultate. Drept urmare, tot ce vrei să schimbi, să exprimi sau să influenț�ezi va solicita timp, pentru că, î�n această realitate spaț�iu-timp, trebuie să î�ț�i deplasezi corpul fizic prin spaț�iu pentru a obț�ine rezultatele dorite. Cu cât trăieș� ti mai mult î�n planul supravieț�uirii ș� i î�ț�i foloseș� ti simț�urile pentru a defini realitatea, cu atât mai mult percepi separarea de noul tău viitor. Î�ntre locul î�n care eș� ti î�n prezent, ca punct al conș� tiinț�ei, ș� i cel î�n care vrei să ajungi, ca un alt punct al conș� tiinț�ei, este o distanț�ă foarte lungă, ca să nu mai vorbim despre faptul că obsesia ta constantă pentru felul î�n care se va î�ntâmpla asta se bazează pe modul î�n care crezi ș� i prezici că ar trebui să se î�ntâmple. Dar, dacă prezici, atunci gândeș� ti pe baza elementelor cunoscute, aș� a că nu mai există loc pentru o posibilitate necunoscută sau nouă î�n viaț�a ta.
* În original, se creează un joc de cuvinte: living as a Some Body with Some Thing, Some Where, in Some Time. (n.red.)
Spațiul-timp și timpul-spațiu
391
Dacă, de exemplu, î�ncerci să cumperi o locuinț�ă, trebuie să economiseș� ti pentru avans, să cauț�i o casă, să obț�ii un î�mprumut, să treci prin procesul de aprobare, să o iei î�naintea altor cumpărători ș� i apoi să petreci 30 de ani târându-ț�i corpul î�nainte ș� i î�napoi, î�ntre serviciu ș� i casă (prin spaț�iu), ca s-o plăteș� ti. Aceste două puncte î�n conș� tiinț�ă – ideea de a cumpăra casa ș� i deț�inerea ei, cu ipoteca achitată – vor avea nevoie de timp ca să se intersecteze. Î�n mod similar, dacă vrei o nouă relaț�ie, poț�i intra pe internet, î�ț�i poț�i configura un profil, poț�i parcurge nenumărate alte profiluri, concepe o listă a persoanelor cu care vrei să iei legătura, contacta pe fiecare î�n parte ș� i, î�n cele din urmă, ieș� i la cât mai multe î�ntâlniri î�n speranț�a că vei găsi pe cineva interesant. Dacă vrei un loc nou de muncă, s-ar putea să fie nevoie să-ț�i faci timp ca să î�ț�i alcătuieș� ti un CV, să cauț�i posturile disponibile ș� i să mergi la interviuri. Elementul pe care aceste procese î�l au î�n comun este că toate necesită timp, pe care tu î�l percepi liniar. S-ar putea să obț�ii ce-ț�i doreș� ti, dar cu cât trăieș� ti mai mult î�n planul supravieț�uirii, cu atât vei avea nevoie de mai mult timp, pentru că eș� ti o materie care î�ncearcă să influenț�eze materia ș� i există o separare clară î�n spaț�iu ș� i timp î�ntre locul unde te afli ș� i locul unde î�ț�i doreș� ti să fii. Aș� adar putem fi de acord că, î�n această realitate tridimensională, î�n cadrul experienț�ei tale personale a timpului, există un trecut, un prezent ș� i un viitor definite. Î�ntrucât trăieș� ti î�ntr-un timp liniar, percepi ș� i o separare de timp, deoarece trecutul, prezentul ș� i viitorul apar ca momente separate î�n timp; tu eș� ti aici, iar viitorul tău este acolo. Figura 11.2 ilustrează grafic modul î�n care trecutul, prezentul ș� i viitorul există ca momente distincte, discontinue.
392
SUPRANATURAL
Figura 11.2 În realitatea noastră tridimensională, trecutul, prezentul și viitorul există ca momente liniare, distincte, separate în timp.
Aș� a cum am afirmat anterior, graț�ie fizicii newtoniene am descoperit legile naturale ale forț�ei, acceleraț�iei ș� i materiei, reuș� ind să anticipăm rezultatele. Dacă ș� tim direcț�ia generală, viteza ș� i rotaț�ia unui obiect care călătoreș� te prin spaț�iu, de regulă, putem prezice unde va ajunge ș� i cât timp va dura. De aceea, putem călători cu avionul de la New York la Los Angeles, anticipa cât va dura până ajungem acolo ș� i cunoaș� te unde va ateriza avionul.
Î�nț�elegând fizica newtoniană ș� i această lume tridimensională î�n care trăim, mulț�i dintre noi ne petrecem cea mai mare parte din viaț�ă concentrându-ne atenț�ia spre exterior, î�ncercând să devenim cineva, să deț�inem ceva, să mergem undeva ș� i să experimentăm ceva, cândva. Când nu obț�inem lucrurile dorite, resimț�im lipsa, iar lipsa ș� i separarea ne determină să trăim î�ntr-o stare de dualitate ș� i polaritate. E firesc pentru noi să ne dorim ce nu avem; de fapt, aș� a creăm lucrurile. Când resimț�im separarea de viitoarele noastre dorinț�e, ne gândim ș� i visăm la cele dorite ș� i apoi ne propunem să realizăm o serie de acț�iuni î�n timp liniar, ca să le obț�inem.
Spațiul-timp și timpul-spațiu
393
Dacă, de exemplu, trăim mereu cu stres financiar, atunci ne dorim bani; dacă avem o boală, ne dorim sănătate; dacă ne simț�im singuri, vrem o relaț�ie sau companie. Din cauza acestei experienț�e a dualităț�ii ș� i a separării, suntem motivaț�i să creăm ș� i astfel evoluăm ș� i ne dezvoltăm î�n mod natural către visele noastre. Dar dacă suntem materie concentrată asupra materiei, î�ncercând să influenț�ăm materia, să obț�inem bani, sănătate, dragoste ș� i aș� a mai departe, va fi nevoie de destul timp ș� i energie, după cum am stabilit. Când obț�inem î�n cele din urmă ceea ce căutăm, emoț�ia pe care o simț�im î�n urma realizării noastre (sau î�ntâlnirea celor două puncte de conș� tiinț�ă) satisface sentimentul de lipsă resimț�it anterior. Când primim noua slujbă, ne simț�im î�n siguranț�ă; când apare noua relaț�ie, simț�im dragoste ș� i bucurie; pe măsură ce ne vindecăm, ne simț�im mai î�ntregi. Dacă trăim î�n această stare, aș� teptăm „ceva” sau pe „cineva” din afară pentru a schimba felul î�n care ne simț�im î�năuntru. Odată ce ne simț�im uș� uraț�i că nu mai resimț�im lipsa, fiindcă adoptăm acea emoț�ie corelată cu manifestarea evenimentului extern, aco rdă m o atenț�ie deosebită oricărei persoane sau oricăror l u c ruri care au produs uș� urarea. Această relaț� ie cauză-efect formează o nouă amintire ș� i, î�ntr-o oarecare măsură, evoluăm. Atunci când î�n lumea noastră nu se î�ntâmplă ceva sau pare să dureze mult timp să se î�ntâmple, ne confruntăm cu o ș� i mai mare lipsă, pentru că ne simț�im ș� i mai separați de ceea ce î�ncercăm să creăm. Acum, starea noastră emoț�ională de lipsă, nemulț�umire, nerăbdare ș� i separare ne ț�ine visele la distanț�ă, mărind ș� i mai mult timpul necesar pentru ca rezultatul dorit să apară.
394
SUPRANATURAL
De la corporal la acorporal, de la personal la apersonal, de la material la amaterial, de la spațial la aspațial și de la temporal la atemporal
Dacă legile newtoniene sunt o expresie exterioară a legilor materiale fizice ale spaț�iului-timp – o dimensiune î�n care există mai mult spaț�iu decât timp – am putea spune, î�ntr-un fel, că legile cuantice sunt invers. Câmpul cuantic este o expresie a legilor naturii orientată spre interior: un câmp invizibil de informaț�ie ș� i energie care unifică toate lucrurile materiale. Acest câmp imaterial organizează, conectează ș� i guvernează toate legile naturii. Este o dimensiune î�n care există mai mult timp decât spaț�iu; cu alte cuvinte, este o dimensiune î�n care timpul este etern. După cum ai aflat î�n capitolele 2 ș� i 3, când ne î�ndepărtăm atenț�ia de la oamenii ș� i obiectele din anumite locuri din lumea noastră externă – ș� i nu ne mai concentrăm atenț�ia asupra corpului nostru, î�ncetând să ne mai gândim la timp ș� i programări – devenim acorporali, apersonali, amateriali, aspaț�iali ș� i atemporali. Facem acest lucru printr-un proces de deconectare de la corpul nostru, ide n t itatea noastră, sexul nostru, boala noastră, numele nostru, problemele noastre, relaț�iile noastre personale, durerea noastră, trecutul nostru ș� i aș� a mai departe. Asta î� n seamnă să treci dincolo de sine: să treci de la conș� tiinț�a unui corp la acorporalitate, de la conș� tiinț�a unei persoane la apersonalitate, de la conș� tiinț�a unui lucru la amaterialitate, d e la conș� tiinț�a unui loc la aspaț�ialitate ș� i de la conș� tiinț�a existenț�ei î�ntr-o anumită perioadă de timp la atemporalitate (vezi figura 11.3).
Spațiul-timp și timpul-spațiu
395
Figura 11.3 Când ne îndepărtăm atenția de la corpul, mediul și timpul nostru – care trăiește ca trup fizic, este cineva ca identitate, deține unele lucruri, trăiește într-un loc și într-un anumit moment –, trecem dincolo de „sine” și devenim acorporali, apersonali, amateriali, aspațiali și atemporali. Acum, ne îndepărtăm conștiința și conștientizarea de lumea materială a fizicii newtoniene către lumea imaterială a câmpului unificat.
Aruncă o privire ș� i la figura 11.4.
Trecând de la concentrarea î�ngustă la concentrarea deschisă ș� i î�ncepând să renunț�ăm la toate aspectele legate de sine, trecem de lumea exterioară a oamenilor, lucrurilor, locurilor, programelor, listelor de sarcini ș� i aș� a mai departe ș� i ne î�ndreptăm atenț�ia spre lumea interioară a energiei, a vibraț�iilor, a frecvenț�ei ș� i a conș� tiinț�ei. Cercetările noastre arată că, atunci când ne î�ndepărtăm atenț�ia de la obiecte ș� i materie ș� i ne concentrăm asupra energiei ș� i
396
SUPRANATURAL
informaț�iei, diferite părț�i ale creierului lucrează î�mpreună î�n armonie. Rezultatul acestei unificări a creierului este faptul că ne simț�im mai î�ntregi.
Figura 11.4 Distincția între cele două lumi ale materiei și energiei.
Spațiul-timp și timpul-spațiu
397
Când facem acest lucru î�n mod corespunzător, inima î�ncepe să se deschidă, să bată mai ritmic, devenind astfel mai coerentă. Pe măsură ce inima capătă coerenț�ă, acelaș� i lucru se î�ntâmplă ș� i cu creierul ș� i, fiindcă identitatea noastră este î�nlăturată – î�nsemnând că am trecut dincolo de corp, de un timp ș� i un loc anume din mediul nostru cunoscut –, acț�iunea de eliminare a acestor lucruri determină trecerea noastră la modelele de unde cerebrale alfa a ș� i teta ș� i la conectarea la sistemul nervos autonom. Odată ce SNA se activează, sarcina lui este să restabilească ordinea ș� i echilibrul, determinând coerenț�ă ș� i integritate î�n inimă, creier, corp ș� i î�n câmpul energetic. Această coerenț�ă se reflectă apoi î�n tot ce ț�ine de biologia noastră. Această stare este cea î�n care î�ncepem să ne conectăm la câmpul cuantic (sau unificat).
De la iluzia separării la realitatea unității
Dacă fizica newtoniană explică legile fizice ale naturii ș� i universului la scară mare – atracț�ia gravitaț�ională a Soarelui asupra planetelor, viteza cu care mărul cade din copac ș� i aș� a mai departe –, lumea cuantică se ocupă de natura fundamentală a lucrurilor la scara lor cea mai mică, cum sunt particulele atomice ș� i subatomice. Legile newtoniene sunt constante fizice ale naturii, deci lumea newtoniană este o lume obiectivă a măsurabilităț�ii ș� i a rezultatelor previzibile. Totuș� i, legile cuantice se referă la lumea imprevizibilă ș� i nevăzută: lumea energiei, a undelor, frecvenț�ei, informaț�iei, conș� tiinț�ei ș� i a tuturor spectrelor luminii. Deasupra acestei lumi guvernează o constantă nevăzută: un câmp
398
SUPRANATURAL
unic de informaț�ii numit câmp unificat. Putem spune că lumea newtoniană se ocupă de factorul obiectiv – unde mintea ș� i materia sunt separate –, iar lumea cuantică se ocupă de factorul subiectiv, unde mintea ș� i materia sunt unificate prin energie sau, mai bine spus, unde mintea ș� i materia sunt atât de bine conectate î�ncât sunt imposibil de separat. Î�n câmpul cuantic sau unificat, nu există separare î�ntre două puncte ale conș� tiinț�ei. Este domeniul unităț�ii sau al conș� tiinț�ei unităț�ii. Î�n vreme ce î�n realitatea noastră tridimensională spațiul este infinit, î�n lumea cuantică timpul este infinit. Dacă timpul este infinit ș� i etern, atunci nu mai este liniar – adică nu există nicio separare î�ntre trecut ș� i viitor. Fără trecut sau viitor, totul se î�ntâmplă chiar acum, î�n acest etern moment prezent. Î�ntrucât timpul este infinit î�n această realitate a timpului-spaț�iu, când ne deplasăm î�n timp, percepem spaț�iul (sau spaț�iile). Î�n lumea materială a lucrurilor, când ne deplasăm prin spaț�iu, percepem timpul – î�nsă, î�n lumea cuantică a energiei ș� i a frecvenț�ei imateriale, este valabil contrariul:
• În lumea spațiului-timp, pe măsură ce mărim sau micșorăm viteza cu care ne deplasăm din punctul A în punctul B, timpul necesar pentru a ajunge acolo se schimbă. • În lumea timpului-spațiu, când constatăm o creștere sau o scădere a vitezei frecvenței sau vibrației energiei, putem trece dintr-un spațiu în altul sau dintr-o dimensiune în alta.
Când eliminăm spaț�iul, percepem timpul î�n realitatea materială. Când eliminăm timpul, percepem spaț�ii sau dimensiuni î�n realitatea imaterială. Fiecare dintre aceste
Spațiul-timp și timpul-spațiu
399
frecvenț�e individuale transportă informaț�ii sau un nivel de conș� tiinț�ă pe care le percepem ca realităț�i diferite, pe măsură ce devenim conș� tienț�i de ele. Î�n figura 11.5, poț�i vedea că, pe măsură ce te deplasezi prin timp, percepi dimensiuni diferite î�n eternul moment prezent.
Figura 11.5 În lumea cuantică, în care timpul este etern, totul se întâmplă în eternul moment prezent. Pe măsură ce te deplasezi prin timp, percepi un spațiu sau spații diferite, dimensiuni diferite, planuri diferite, realități diferite și posibilități infinite. Ca atunci când stai între două oglinzi și te privești în dimensiuni infinite, casetele reprezintă un număr infinit de posibili tu, care trăiesc cu toții în momentul prezent.
400
SUPRANATURAL
Î�n spaț�iul-timp, percepi mediul î�nconjurător prin trup, simț�uri ș� i timp. Timpul apare liniar pentru că eș� ti separat de obiecte, lucruri, oameni ș� i locuri – precum ș� i de trecut ș� i viitor. Î�nsă, î�n timpul-spaț�iu, percepi acest mediu prin intermediul conș� tientizării – sub formă de conș� tiinț�ă, nu ca trup cu simț�uri. Acest mediu există dincolo de simț�urile tale. Accesezi acest domeniu când te afli cu totul î�n prezent, aș� a că nu există trecut sau viitor, doar un lung moment prezent. Din moment ce conș� tientizarea ta este dincolo de domeniul materiei, pentru că ț�i-ai abătut atenț�ia de la materie cu totul, poț�i deveni conș� tient de diferite frecvenț�e, toate purtătoare de informaț�ii, iar aceste frecvenț�e î�ț�i permit să accesezi diferite dimensiuni necunoscute. Deci, dacă eș� ti î�ntr-o sferă situată deasupra simț�urilor ș� i te desfăș� ori sub formă de conș� tiinț�ă î�n energia câmpului unificat, atunci poț�i percepe numeroase realităț�i dimensionale posibile. (Ș� tiu că este un lucru greu de î�nț�eles imediat, aș� a că ai răbdare. Dacă eș� ti nedumerit, î�nseamnă că eș� ti pe punctul să î�nveț�i ceva nou.)
Când spun că, î�n vreme ce trecem prin timp, percepem spaț�iul sau spaț�iile, mă refer la toate dimensiunile posibile ș� i la posibilele realităț�i. Am putea spune că, î�n această realitate timp-spaț�iu, toate spaț�iile sau dimensiunile posibile există î�ntr-un timp infinit. Acesta este câmpul unificat: domeniul posibilităț�ii, al necunoscutelor ș� i al noilor realităț�i potenț�iale, toate dintre ele existând î�n timpul nesfârș� it – care este oricare timp. Să ne gândim altfel. Toată lumea pe care o cunosc spune mereu că vrea sau are nevoie de mai mult timp, ca să facă mai multe lucruri. Dacă ai avea mai mult timp, ai putea crea mai multe experienț�e ș� i, prin urmare, realiza mai
Spațiul-timp și timpul-spațiu
401
multe lucruri. Asta ar î�nsemna că s-ar putea produce mai multe posibilităț�i ș� i ai putea trăi mai mult.
Aș� adar, imaginează-ț�i acum că ar exista o perioadă infinită de timp (pentru că trecutul ș� i viitorul nu mai există, deci timpul este î�ncremenit) ș� i ai avea tot timpul de care ai nevoie. Nu-i aș� a că ai putea avea nenumărate experienț�e posibile ș� i, prin urmare, ai putea trăi mai multe vieț�i? Am putea spune că ai avea la dispoziț�ie un număr infinit de experienț�e, egale cu imaginaț�ia ta. Sau, ca s-o formulăm altfel:
• Dacă timpul este etern, atunci, în acel timp infinit, pot exista mai multe spații; • Dacă continuăm să întindem sau să facem mai mult timp, atunci e firesc să putem încadra mai multe spații în timp; • Dacă există timp infinit, atunci există spații infinite pe care le putem încadra în timp – care sunt posibilități nesfârșite, potențiale realități, dimensiuni și experiențe.
Î�n câmpul cuantic, nu există o separare î�ntre trecut ș� i viitor, pentru că tot ce există există î�n eternul acum sau î�n momentul prezent etern. Dacă tot ce există există î�n câmpul unificat sau conectat la câmpul cuantic, atunci frecvenț�ele lui infinite conț�in informaț�ii despre fiecare corp, fiecare persoană, fiecare lucru, fiecare loc ș� i fiecare moment. Pe măsură ce conș� tiinț�a ta î�ncepe să se contopească cu conș� tiinț�a ș� i energia câmpului unificat, vei trece de la conș� tiinț�a unui trup la conș� tiinț�a niciunui trup, până la conș� tiinț�a fiecărui trup; de la conș� tiinț�a unei persoane la conș� tiinț�a nimănui, până la conș� tiinț�a fiecăruia; de la conș� tiinț�a unui anumit lucru la conș� tiinț�a niciunui lucru, până la conș� tiinț�a fiecărui lucru; de la conș� tiinț�a unui loc la
402
SUPRANATURAL
conș� tiinț�a niciunui loc, până la conș� tiinț�a fiecărui loc; ș� i de la conș� tiinț�a existenț�ei î�ntr-un anumit moment la conș� tiinț�a existenț�ei î�n niciun moment, până la conș� tiinț�a existenț�ei î�n fiecare moment. (Vezi figura 11.6.)
Figura 11.6 Pe măsură ce conștiința ta se va contopi cu conștiința câmpului unificat și te vei desfășura mai profund în cadrul lui, vei deveni conștiința fiecărui corp, fiecărei persoane, fiecărui lucru, fiecărui loc, în fiecare moment. În această sferă, nu există separare între două puncte ale conștiinței, ceea ce înseamnă că există doar Unitate.
Atomul: adevăr și ficțiune Pentru a te ajuta să î�nț�elegi cum este construit câmpul cuantic, trebuie mai î�ntâi să revezi posibilităț�ile existente î�n atom. Când reducem materia la cea mai mică unitate de măsură a ei, obț�inem un atom, iar atomul vibrează la o frecvenț�ă foarte î�naltă. Dacă am putea desface atomul ca pe o portocală, am găsi un nucleu ș� i particule subatomice, precum protoni, neutroni ș� i electroni, dar, î�n cea mai mare
Spațiul-timp și timpul-spațiu
403
parte, am descoperi că, î�n proporț�ie 99,999999999999%, el este spaț�iu gol sau energie, după cum ai citit anterior. Priveș� te figura 11.7. Î�n stânga, vedem modelul clasic al atomului, aș� a cum ne-a fost predat î�n ș� coala generală, dar acesta este, de fapt, un model depăș� it. Î�n realitate, electronii nu se miș� că î�n cercuri fixe î�n jurul nucleului, ca planetele care orbitează î�n jurul Soarelui. Î�n schimb, după cum vezi î�n stânga, spaț�iul din jurul nucleului este mai degrabă ca un câmp invizibil sau un nor de informaț�ii – ș� i, după cum ș� tim, toate informaț�iile sunt alcătuite din lumină, frecvenț�ă ș� i energie. Pentru a î�nț�elege cât de mici sunt aceste particule subatomice, dacă nucleul unui atom ar fi de dimensiunea unui Volkswagen Beetle, mărimea electronului ar fi egală cu dimensiunea unui bob de mazăre. Asta î�nseamnă că spaț�iul î�n care electronul ar putea exista ar fi de 85.000 de kilometri pătraț�i – de două ori cât Cuba. Electronul are un spaț�iu gol foarte mare î�n care poate să existe.
Figura 11.7 Modelul clasic al atomului, cu electroni care se rotesc pe o orbită în jurul nucleului, este depășit. Electronii există ca unde de probabilitate într-un nor invizibil de energie care înconjoară nucleul. Prin urmare, atomul este în mare parte energie imaterială și în foarte mică măsură materie.
404
SUPRANATURAL
Conform principiului incertitudinii al lui Heisenberg, nu ș� tim niciodată unde va apărea electronul î�n norul de electroni ș� i, totuș� i, din nimic apare ceva. Acesta este motivul pentru care fizica cuantică este atât de interesantă ș� i de imprevizibilă: electronul nu este î�ntotdeauna materie fizică; mai degrabă, el există ca energie sau ca probabilitate a unei unde. El apare abia prin actul de observare al unui observator. Odată ce un observator (o minte) intervine ș� i î�l caută, actul observării (energia dirijată) face ca toată energia potenț�ială să se preschimbe î�ntr-un electron (materie); astfel, el se manifestă dintr-o sferă de posibilităț�i infinite (necunoscute) î�ntr-una cunoscută. Devine local î�n spaț�iu ș� i timp. Atunci când observatorul nu î�l mai observă, electronul se î�ntoarce î�napoi î�n sfera posibilităț�ilor – aceasta este funcț�ia de undă. Cu alte cuvinte, se transformă î�napoi î�n energie, revenind la necunoscut ș� i la agenda sa. Când se transformă î�napoi î�n energie ș� i posibilitate, devine nonlocal. Î�n sfera cuantică, mintea ș� i materia sunt indivizibile. Prin urmare, dacă fizica newtoniană este lumea previzibilă, câmpul cuantic este lumea imprevizibilului. Când î�nchidem ochii î�n timpul meditaț�iei ș� i iniț�iem concentrarea spre spaț�iul infinit, se î�ntâmplă tocmai acest lucru. Acordăm mai multă atenț�ie energiei, spaț�iului, informaț�iei ș� i posibilităț�ii decât materiei. Devenim mai puț�in conș� tienț�i de domeniul material ș� i mai conș� tienț�i de domeniul imaterial. Ne investim energia î�n imprevizibil ș� i î�n necunoscut ș� i ne î�ndepărtăm atenț�ia ș� i energia de la previzibil ș� i cunoscut. De fiecare dată când facem acest lucru, î�ncepem să î�nț�elegem mai profund ce reprezintă câmpul unificat.
Spațiul-timp și timpul-spațiu
405
Î�nainte să trecem mai departe, să revizuim pe scurt cele î�nvăț�ate. Mai uită-te o clipă la figura 11.8. Lumea tridimensională newtoniană este alcătuită din obiecte, oameni, locuri, materie, particule ș� i timp (practic majoritatea substantivelor sau tot ce cunoaș� tem noi î�n lumea noastră externă), iar î�n această lume există mai mult spaț�iu decât timp. Ca trup, ne folosim simț�urile pentru a defini acest spaț�iu infinit î�n care trăim – un univers al formei, structurii, dimensiunii ș� i densităț�ii. Acesta este tărâmul cunoscutului ș� i al previzibilului.
Figura 11.8 Un rezumat al spațiului-timp în lumea noastră 3-D newtoniană și puntea care ne permite să pătrundem sub formă de conștiință în sfera timpului-spațiu, în lumea noastră cuantică 5-D.
406
SUPRANATURAL
Figura 11.9 Un rezumat al realității 5-D timp-spațiu a lumii cuantice.
Spațiul-timp și timpul-spațiu
407
Î�ntrucât percepem universul material prin intermediul simț�urilor, ele ne furnizează informaț�ii care apar ca modele î�n creierul nostru ș� i pe care le recunoaș� tem ca structuri, iar prin acest proces lucrurile din mediul extern devin elemente cunoscute. Totodată, prin acest proces devenim corporali, personali, materiali, spaț�iali ș� i temporali. Î�n cele din urmă, pentru că percepem universul prin intermediul simț�urilor, percepem separarea; prin urmare, acesta este un domeniu al dualităț�ii ș� i al polarităț�ii.
Revezi acum figura 11.9. Dacă lumea newtoniană este o lume materială definită de simț�uri, î�n lumea cuantică, este valabil contrariul. Aceasta este o lume imaterială definită prin non-simțuri; cu alte cuvinte, aici nu există nimic bazat pe simț�uri ș� i nu există materie. Î�n timp ce lumea newtoniană se bazează pe cunoscute previzibile, cum ar fi materia, particulele, oamenii, locurile, lucrurile, obiectele ș� i timpul, aceasta este o dimensiune imprevizibilă, alcătuită din lumină, frecvenț�ă, informaț�ie, vibraț�ie, energie ș� i conș� tiinț�ă. Dacă lumea noastră tridimensională este o dimensiune a materiei î�n care există mai mult spaț�iu decât timp, lumea cuantică este o dimensiune a antimateriei – un loc unde există mai mult timp decât spaț�iu. Pentru că există mai mult timp decât spaț�iu, toate posibilităț�ile există î�n eternul moment prezent. Î�n vreme ce lumea tridimensională este universul nostru, adică o realitate, lumea cuantică este un multivers, adică multiple realităț�i. Dacă realitatea spaț�iu-timp se bazează pe separare, atunci lumea cuantică imaterială sau câmpul unificat se bazează pe unicitate, conexiune, î�ntreg ș� i unitate (nelocalizare). Pentru a putea trece din universul nostru spaț�iu-timp (tridimensional), un univers alcătuit din materie, î�n care
408
SUPRANATURAL
trăim dualitatea ș� i polaritatea, î�ntr-un multivers timp-spaț�iu (5-D) – un loc î�n care nu există materie, ci lumină, informaț�ie, frecvenț�ă, vibraț�ie, energie ș� i conș� tiinț�ă – trebuie să trecem peste o punte. Această punte este viteza luminii. Când devenim conș� tiinț�ă pură ș� i devenim acorporali, apersonali, amateriali, aspaț�iali ș� i atemporali, trecem acest prag de la materie la energie.
Când Einstein a introdus ecuaț�ia E = mc2 î�n teoria relativităț�ii speciale, pentru prima dată î�n istoria ș� tiinț�ei, a demonstrat matematic că energia ș� i materia sunt legate. Ceea ce transformă materia î�n energie este viteza luminii – asta î�nseamnă că orice lucru material care călătoreș� te mai repede decât viteza luminii părăseș� te realitatea tridimensională ș� i se transformă î�n energie imaterială. Cu alte cuvinte, î�n lumea tridimensională, viteza luminii este pragul pentru ca materia – sau orice altceva fizic – să î�ș�i păstreze forma. Niciun „lucru” nu poate călători mai repede decât viteza luminii, nici măcar informaț�ia. Orice lucru care călătoreș� te dintr-un punct î�n altul, mai î�ncet decât viteza luminii, va avea nevoie de timp. Prin urmare, a patra dimensiune este timpul. Timpul este nexul dintre lumea tridimensională ș� i lumea 5-D ș� i dincolo de ea. Odată ce ceva călătoreș� te mai repede decât viteza luminii, nu există timp sau separare î�ntre două puncte de conș� tiinț�ă, deoarece fiecare „lucru” material devine energie. Acesta este modul î�n care treci de la trei dimensiuni la cinci dimensiuni, de la univers la multivers, de la această dimensiune la toate dimensiunile. Lasă-mă să-ț�i dau un exemplu pentru a simplifica această idee complexă. Fizicianul francez Alain Aspect a realizat un experiment faimos de fizică cuantică la î�nceputul anilor
Spațiul-timp și timpul-spațiu
409
1980, numit experimentul testului Bell.1 Î�n cadrul studiului, oamenii de ș� tiinț�ă au legat doi fotoni, făcându-i să realizeze legături î�ntre ei. Apoi au expulzat cei doi fotoni î�n direcț�ii opuse, creând distanț�ă ș� i spaț�iu î�ntre ei. Când au făcut un foton să dispară, celălalt foton a dispărut exact î�n acelaș� i timp. Acest experiment a reprezentat un studiu de căpătâi î�n progresul fizicii cuantice, deoarece a demonstrat că teoria relativităț�ii lui Einstein nu este î�n î�ntregime corectă.
Experimentul a arătat că există un câmp unificator de informaț�ii dincolo de spaț�iul ș� i timpul tridimensionale care conectează toată materia. Dacă cele două particule de lumină nu ar fi fost legate de un câmp invizibil de energie, ar fi fost nevoie de timp ca informaț�ia să călătorească dintr-un punct localizat î�n spaț�iu către celălalt punct localizat din spaț�iu. Conform teoriei lui Einstein, dacă o particulă dispare, cealaltă particulă ar trebui să dispară o clipă mai târziu – mai puț�in î�n cazul î�n care ocupă acelaș� i spaț�iu î�n acelaș� i timp. Chiar dacă cel de-al doilea foton ar fi dispărut o milisecundă mai târziu, fiindcă erau separaț�i de spaț�iu, timpul ar fi jucat un factor î�n transmiterea informaț�iei. Acest lucru ar fi reafirmat că plafonul acestei realităț�i fizice este viteza luminii ș� i tot ce există aici material este separat. Pentru că cele două particule au dispărut exact î�n acelaș� i timp, s-a demonstrat că î�ntreaga materie – corpuri, oameni, obiecte, locuri – ș� i chiar timpul sunt legate prin frecvenț�ă ș� i informaț�ie î�ntr-o sferă de dincolo de realitatea ș� i timpul tridimensionale. Fiecare „lucru” de dincolo de material se unifică î�ntr-o stare de unitate. Informaț�ia a fost comunicată nelocal î�ntre cei doi fotoni. Deoarece nu există
410
SUPRANATURAL
separare î�ntre două puncte de conș� tiinț�ă î�n realitatea 5-D, nu există timp liniar. Există doar acelaș� i timp (timpuri).
Fizicianul David Bohm, specializat î�n cuantică mistică, a numit sfera cuantică ordinea implicită, î�n care totul este conectat. El a numit ordinea explicită sfera materială a separării.2 Dacă revezi figurile 11.8 ș� i 11.9, î�ț�i va fi mai uș� or să î�nț�elegi cele două lumi.
Când î�ț�i î�ndepărtezi atenț�ia de la a fi un trup, o persoană, un lucru, un loc, undeva î�n timp, ș� i devii acorporal, apersonal, amaterial, aspaț�ial, atemporal, devii conș� tiinț�ă pură. Conș� tiinț�a ta se contopeș� te cu câmpul unificat – care este alcătuit doar din conș� tiinț�ă ș� i energie –, î�n care te conectezi la conș� tiinț�a auto-organizatoare a fiecărui trup, a fiecărei persoane, a fiecărui lucru, a fiecărui loc, î�n fiecare moment. Astfel, când te abandonezi sub formă de conș� tiinț�ă (lipsită de simț�uri) î�n acest câmp al unităț�ii, î�n care nu există separare, ș� i continui să pătrunzi tot mai adânc î�n vid sau î�ntuneric, pentru că nu există nimic fizic acolo, tu, conș� tiinț�ă fiind, devii mai puț�in separat de conș� tiinț�a câmpului unificat. Dacă poț�i continua să devii mai receptiv ș� i mai conș� tient de el ș� i continui să î�i acorzi atenț�ie, atunci î�ț�i investeș� ti energia î�n el ș� i î�ț�i direcț� ionezi atenț� ia spre el. Astfel, pe măsură ce continui să te deplasezi spre el, vei simț�i mai puț�ină separare ș� i mai multă integrare. Î�n cele din urmă, deoarece î�n câmpul unificat nu există decât eternul moment prezent, î�ntrucât nu există timp liniar (doar acelaș� i timp), conș� tiinț�a ș� i energia câmpului unificat, care dau formă î�ntregii materii prin observare, se află mereu î�n eternul moment prezent. Prin urmare, pentru ca tu să te poț�i conecta ș� i unifica cu ele, va trebui să fii, la rândul tău, pe deplin î�n timpul prezent. Dacă revezi figura
Spațiul-timp și timpul-spațiu
411
11.10, aceasta î�ț�i arată cum î�ț�i poț�i distruge propria separare ș� i conș� tiinț�ă individuală, pentru a percepe unitatea ș� i integritatea câmpului unificat.
Figura 11.10 Cu cât trăim mai mult cu atenția direcționată asupra lumii exterioare, trăind ca trup, fiind o persoană, deținând un lucru, trăind undeva, într-un anumit moment din realitatea noastră 3-D, cu atât percepem mai mult separarea și lipsa. Pe măsură ce ne abatem atenția de la lumea exterioară spre lumea interioară, în momentul prezent, conștiința noastră se
412
SUPRANATURAL
aliniază cu conștiința ei; acum suntem prezenți în ea. Pe măsură ce ne abandonăm mai adânc în profunzimea câmpului unificat, sub formă de conștiință, percepem mai puțină separare sau lipsă și mai multă unitate și integrare. Dacă nu există separare între două puncte de conștiință, atunci nu există spațiu și nici timp – ci tot timpul (timpurile) și tot spațiul (spațiile). Prin urmare, cu cât simțim mai mult și cu cât percepem mai puțină lipsă, cu atât simțim mai mult că viitorul nostru s-a întâmplat deja. Acum nu mai creăm din dualitate, ci din unitate.
Un ultim aspect despre viteza luminii. Î�n acest domeniu al lumii materiale, lumina vizibilă este o frecvenț�ă bazată pe polaritate (electroni, pozitroni, fotoni ș� i aș� a mai departe). Dacă dai câteva pagini ș� i te uiț�i la figura 11.11, potrivit scalei, la distanț�a de aproximativ o treime faț�ă de cea mai lentă frecvenț�ă, este locul unde se produce diviziunea luminii. Deasupra acestei unde sau frecvenț�e, este locul unde materia trece din formă î�n energie ș� i singularitate, iar dedesubtul acestei frecvenț�e se află divizarea ș� i polaritatea. Când are loc divizarea luminii, se produc fotoni, electroni ș� i pozitroni pentru că lumina vizibilă deț�ine ș� ablonul informaț�ional al materiei ca frecvenț�ă organizată î�n modelele de lumină. Această diviziune a luminii este locul î�n care a avut loc Big Bang-ul – î�n care singularitatea a devenit dualitate ș� i polaritate ș� i unde universul a apărut î�n cele din urmă ca informaț�ie organizată ș� i materie. De aceea, acest vid este un î�ntuneric etern: nu există lumină vizibilă.3 Deoarece materia vibrează la o frecvenț�ă atât de lentă, nu poț�i pătrunde î�n dimensiunea timpului-spaț�iu sau î�n câmpul unificat ca trup ori materie, deci trebuie să devii acorporal. Nu î�ț�i poț�i lua identitatea cu tine, aș� a că trebuie să devii apersonal. Nu poț�i lua lucruri cu tine, aș� a că trebuie să devii amaterial. Nu poț�i fi undeva, aș� a că va trebui să fii aspaț�ial. Î�n fine, dacă trăieș� ti un trecut familiar sau un
Spațiul-timp și timpul-spațiu
413
viitor previzibil, unde timpul apare liniar, ca să ajungi î�n timpul-spaț�iu, trebuie să trăieș� ti atemporalitatea. Cum faci acest lucru? Continui să î�ți� menț�ii atenț�ia asupra câmpului unificat – nu prin intermediul simț�urilor, ci al conș� tiinț�ei. Pe măsură ce î�ți� modifici conș� tiinț�a, î�ți� creș� te ș� i energia. Cu cât devii mai conș� tient de acest câmp invizibil, cu atât mai mult te î�ndepărtezi de separarea materiei ș� i te apropii de unitate.
Acum eș� ti î�n câmpul cuantic sau unificat. Acesta este câmpul informaț�iei, care conectează fiecare corp, fiecare persoană, fiecare lucru, fiecare loc ș� i fiecare moment.
Câmpul unificat: devii fiecare corp, fiecare persoană, fiecare lucru, fiecare loc în fiecare moment
Materia este foarte densă ș� i, datorită densităț�ii sale, vibrează la cea mai mică frecvenț�ă din univers. Î�n figura 11.11, poț�i vedea că, pe măsură ce frecvenț�a materiei creș� te, accelerând din ce î�n ce mai mult, materia, aș� a cum o cunoaș� tem noi, se dematerializează î�n energie. La un moment dat, dincolo de spectrul luminii vizibile – deasupra sferei dualităț�ii ș� i polarităț�ii – toate informaț�iile despre materie se transformă î�ntr-o energie mai unificată. După cum poț�i vedea, cu cât frecvenț�a este mai mare, cu atât această energie devine mai ordonată ș� i mai coerentă. La acest nivel de frecvenț�ă ș� i energie, dualitatea ș� i polaritatea se unifică pentru a deveni una. Noi î�i dăm numele de iubire sau de integritate, pentru că nu mai există divizare sau separare. Aici se î�mbină pozitivul ș� i negativul; locul unde femeile ș� i bărbaț�ii se contopesc; unde trecutul ș� i viitorul se unesc; unde nu mai există bine ș� i rău; unde corect ș� i greș� it nu se mai aplică; unde contrariile devin unul.
414
SUPRANATURAL
Figura 11.11 Totul pornește de la un gând conștient. Pe măsură ce frecvența gândului conștient scade, își încetinește energia până când, în cele din urmă, capătă formă și devine materie. La frecvența vitezei luminii, modelul întregii materii este reflectat drept șablon, pentru a deveni structură. La viteza luminii, energia se împarte în polaritate sau dualitate și sunt creați electronii, pozitronii etc. Deasupra vitezei luminii, există grade mai mari de ordine, care sunt reflectate ca grade mai mari de integritate. Pe măsură ce călătorim din materie în conștiință și ne depășim pe noi înșine, întorcându-ne atenția către câmpul unificat, odată ce străbatem planul luminii vizibile, devenim acorporali, apersonali, amateriali, aspațiali, atemporali. În această sferă, trăim ca o conștientizare a altor dimensiuni, a altor realități și a altor posibilități. Întrucât frecvența transportă informații și, în sfera cuantică, există frecvențe infinite, putem percepe alte planuri existente acolo. Dacă te uiți la săgețile care se deplasează dinspre materie spre câmpul unificat – linia dreaptă de sus –, reprezentând toate posibilitățile,
Spațiul-timp și timpul-spațiu
415
vei vedea că trebuie să parcurgi frecvențele inferioare dintre materie și lumină, care sunt niveluri diferite de gânduri și emoții. Privește diferitele niveluri de conștiință pe care trebuie să le străbați pentru a ajunge la unitate și vei înțelege de ce cei mai mulți dintre noi nu fac călătoria.
Continuând ascensiunea pe această scară, departe de materie ș� i separare, vei continua să percepi grade din ce î�n ce mai mari de integritate, ordine ș� i iubire. Ordinea acestei energii tot mai coerente este purtătoare de informaț�ie, iar această informaț�ie este tot mai multă iubire. Dacă vei continua să accelerezi materia ș� i mai tare, î�n cele din urmă, va vibra, ca frecvenț�ă, atât de repede î�ncât va exista sub formă de linie dreaptă. Pe această linie există frecvenț�e infinite, ceea ce î�nseamnă că există ș� i posibilităț�i infinite. Acesta este câmpul punctului-zero sau punctul de singularitate al câmpului cuantic – un câmp de informaț�ie omniprezent, ubicuu, existent sub formă de energie ș� i frecvenț�ă, care ordonează î�ntreaga realitate prin observare, dintr-un singur punct. L-am putea numi mintea lui Dumnezeu, conș� tiinț�a unităț�ii, energia sursă sau oricum vrei să î�i spui, pentru a defini principiul de auto-organizare al universului. Acesta este locul unde toate potenț�ialele sau posibilităț�ile există sub formă de gând – sursa ultimă a unei inteligenț�e iubitoare ș� i a unei iubiri inteligente care dă formă acestei î�ntregi realităț�i prin observare. Prin urmare: • Cu cât este mai mare frecvenț�a pe care o percepem, cu atât este mai mare energia;
• Cu cât este mai mare energia, cu atât este mai mare informaț�ia la care avem acces; • Cu cât este mai mare informaț�ia, cu atât este mai mare conș� tiinț�a;
416
SUPRANATURAL
• Cu cât este mai mare conș� tiinț�a, cu atât este mai mare conș� tientizarea;
• Cu cât este mai mare conș� tientizarea, cu atât este mai mare mintea;
• Cu cât este mai mare mintea, cu atât este mai mare capacitatea de a afecta materia.
Î�n ierarhia legilor universale, legile cuantice î�ntrec legile newtoniene (sau clasice). Acesta este motivul pentru care Einstein a spus: „Câmpul este singurul factor de guvernare a particulei”, fiindcă câmpul cuantic guvernează, organizează ș� i unifică toate legile naturii ș� i direcț�ionează î�ntotdeauna energia î�n ordine, dând formă luminii prin modelare. Pe planeta noastră, e suficient să ne uităm î�n natură pentru a vedea cum ș� irul lui Fibonacci, cunoscut ș� i sub numele de proporț�ia de aur (o formulă matematică recurentă găsită î�n î�ntreaga natură, care generează ordine ș� i coerenț�ă), conferă ordine materiei. Este câmpul punctului-zero, format din posibilităț�i sau gânduri (deoarece gândurile sunt posibilităț�i), care î�i î�ncetinesc frecvenț�a, creând ordine ș� i formă. Câmpul unificat este o inteligenț�ă auto-organizatoare, care conferă, prin observare, ordine ș� i formă lumii materiale. Cu cât te poț�i abandona mai mult î�n el, cu cât te poț�i apropia mai mult de el ș� i contopi cu el, cu atât vei simț�i mai puț�ină lipsă ș� i separare ș� i, prin urmare, vei trăi mai multă integralitate ș� i unitate. Când tu, drept conș� tiinț�ă, te desfăș� ori î�n această sferă infinită de posibilităț�i, î�ncepi să te simț�i conectat la conș� tiinț�a fiecărui trup, fiecărei persoane, fiecărui loc, fiecărui lucru, î�n fiecare moment – inclusiv la visele tale despre viitor. Din moment ce conș� tiinț�a este conș� tientizare ș� i conș� tientizarea î�nseamnă să acorzi atenț�ie, primul
Spațiul-timp și timpul-spațiu
417
pas pentru a percepe câmpul unificat este să-l conș� tientizezi, pentru că, dacă nu faci asta, el nu există. Aș� adar, cu cât acorzi mai multă atenț�ie acestui câmp, cu atât vei deveni mai conș� tient de el.
Există totuș� i un avertisment. După cum am văzut, singura cale prin care poț�i intra î�n sfera conș� tiinț�ei pure este prin a deveni conș� tiinț�ă pură; cu alte cuvinte, singura cale de a intra î�n această î�mpărăț�ie a gândului este sub formă de gând. Asta î�nseamnă că trebuie să î�ți� depășești simț�urile, î�ndepărtându-ț�i atenț�ia de la materie ș� i particulă ș� i direcț�ionând-o, î�n schimb, către energie sau undă. Dacă te poț�i desfăș� ura sub formă de conș� tiinț�ă î�n această sferă nevăzută, imaterială, de î�ntuneric nesfârș� it ș� i realizezi că eș� ti o formă de conș� tientizare î�n prezenț�a unei forme de conș� tientizare superioare, conș� tiinț�a ta se va contopi cu o conș� tiinț�ă superioară. Dacă poț�i face asta, dacă te poț�i da la o parte ș� i zăbovi sub formă de conș� tiinț�ă sau conș� tientizare î�n acest câmp, dacă te poț�i preda î�ncontinuu î�n faț�a acestei iubiri inteligente – aceeaș� i inteligenț�ă î�nnăscută care creează universul ș� i î�ț�i dă viaț�ă –, va ajunge să te consume. Această inteligenț�ă iubitoare este atât personală, cât ș� i universală, î�n interiorul tău, cât ș� i î�n jurul tău, iar după ce te va consuma, va crea ș� i restabili ordinea ș� i echilibrul î�n ceea ce î�nseamnă biologia ta, deoarece î�nsăș� i natura sa este aceea de a organiza materia î�ntr-un mod mai coerent. Acum treci prin urechile acului, iar de cealaltă parte a lui nu mai există separare î�ntre două puncte de conș� tiinț�ă. Există o singură conș� tiinț�ă – sau unitate. Aici, toate posibilităț�ile sunt viabile. Deoarece pătrunzi î�n domeniul conș� tiinț�ei, al gândului, al informaț�iei, al energiei ș� i al frecvenț�ei, puntea care te conduce de la spaț�iul-timp la timpul-spaț�iu trece de la a fi un
418
SUPRANATURAL
trup, o persoană, un lucru, î�ntr-un anumit loc, la un anumit moment, la a fi acorporal, apersonal, amaterial, aspaț�ial ș� i atemporal. Aceasta este nexul – pragul către câmpul unificat sau cuantic (î�ntoarce-te ș� i revezi figurile 11.8 ș� i 11.9).
Î�n această sferă a infinitelor posibilităț�i necunoscute, te aș� teaptă nenumărate potenț�iale ș� i experienț�e noi – nu cele vechi, cunoscute, pe care le-ai trăit î�n mod repetat. Până la urmă, nu asta î�nseamnă necunoscutul? Necunoscutul este doar o posibilitate, care există pentru tine ca un gând nou. Când eș� ti, ca gând, î�n această sferă a gândului pur, singurul lucru care te limitează este imaginaț�ia ta. Dar dacă, atunci când eș� ti î�n această sferă a gândului, realizezi că te gândeș� ti din nou la o persoană, un lucru, un trup, un loc, dintr-un timp cunoscut, conș� tiinț�a ta (ș� i, prin urmare, energia ta) se î�ntoarce î�n realitatea cunoscută a spaț�iului ș� i timpului tridimensionale – î�n sfera separării.
Î�ntrucât fiecare gând pe care î�l ai are o frecvenț�ă, î�n momentul î�n care î�ncepi să te gândeș� ti la durerea din corp sau la progresul bolii tale, sau la problemele de la slujbă, sau la dificultăț�ile pe care le ai cu mama ta, sau la lucrurile pe care trebuie să le faci î�ntr-un anumit interval de timp, te î�ntorci î�n acest spaț�iu ș� i timp. Conș� tiinț�a ta revine î�n această sferă a lumii materiale, iar gândurile tale produc aceeaș� i frecvenț�ă egală cu materia ș� i particulele (revezi figura 11.10). Vibraț�ia energiei revine la acelaș� i nivel al lumii fizice cunoscute a realităț�ii tridimensionale, astfel î�ncât exerciț�i un efect mai slab asupra realităț�ii personale. Vibrezi din nou ca materie ș� i ș� tim cu toț�ii ce î�nseamnă acest lucru. Pe măsură ce frecvenț�a ta se deplasează din ce î�n ce mai mult î�n densitate, te î�ndepărtezi tot mai tare de câmpul unificat; drept urmare, te simț�i separat de el. Î�n acest
Spațiul-timp și timpul-spațiu
419
caz, dacă visele tale există ca gânduri î�n câmpul unificat, va dura foarte mult ca ele să devină realitate.
Dacă te gândeș� ti la o persoană, un lucru, un trup, un loc, dintr-un anumit moment, atunci nu î�ț�i depăș� eș� ti identitatea, care a fost modelată de totalitatea experienț�elor tale trecute. Te afli î�ncă, literalmente, î�n aceleaș� i amintiri, gânduri obiș� nuite ș� i emoț�ii condiț�ionate pe care le-ai asociat cu toț�i oamenii ș� i lucrurile familiare, î�n anumite momente ș� i locuri din realitatea ta cunoscută – ceea ce î�nseamnă că atenț�ia ș� i energia ta sunt legate de realitatea ta personală trecut-prezent. Gândeș� ti conform identităț�ii tale, aș� a că viaț�a ta va rămâne aceeaș� i. Eș� ti aceeaș� i personalitate care î�ncearcă să creeze o nouă realitate personală. Când spun că trebuie să treci dincolo de tine î�nsuț�i, asta î�nseamnă să uiț�i de tine – să-ț�i î�ndepărtezi atenț�ia de la personalitatea ta ș� i de la realitatea ta trecut-prezent. Aș� adar, este logic: ca să-ț�i vindeci trupul, trebuie să treci dincolo de el. Ca să creezi ceva nou î�n viaț�a ta, trebuie să uiț�i de vechea ta viaț�ă neschimbată. Ca să rezolvi o problemă din mediul tău extern, trebuie să treci dincolo de memoria ta ș� i de emoț�iile aferente, legate de această problemă. Iar dacă vrei să creezi un eveniment nou, neaș� teptat, î�n viitoarea ta cronologie, trebuie să î�ncetezi să mai anticipezi inconș� tient viitorul previzibil, bazat pe amintirile familiare despre trecut. Va trebui să treci la un nivel mai î�nalt al conș� tiinț�ei decât cel care a creat oricare dintre aceste realităț�i.
Î�n câmpul unificat, nu ai unde să mergi pentru că te afli peste tot; nu ai ce să-ț�i doreș� ti, pentru că eș� ti atât de î�ntreg ș� i de complet î�ncât simț�i că ai totul; nu poț�i judeca pe nimeni pentru că eș� ti toț�i; ș� i nu mai e necesar să devii cineva pentru că eș� ti fiecare. Ș� i de ce ț� i-ai face griji că nu ai
420
SUPRANATURAL
niciodată timp, dacă exiș� ti î�ntr-un tărâm î�n care timpul este infinit?
Cu cât te simț�i mai î�ntreg, cu atât trăieș� ti mai puț�in lipsa ș� i, prin urmare, î�ț�i doreș� ti mai puț�in. Cum să î�ț�i doreș� ti ceva sau să trăieș� ti î�n lipsă când te simț�i î�ntreg? Dacă există mai puț�ină lipsă, există mai puț�ină nevoie de a crea dualitate, polaritate ș� i separare. Cum să ai dorinț�ă când eș� ti complet? Când creezi din integralitate, simț�i ca ș� i cum ai avea acel lucru. Nu mai există nevoie, î�ncercare, dorinț�ă, forț�are, anticipare, luptă sau speranț�ă – la urma urmei, speranț�a este un cerș� etor. Când creezi dintr-o stare de integralitate, există doar cunoaș� tere ș� i observare. Aceasta este cheia manifestării realităț�ii: a fi conectat, nu separat.
Dacă timpul din lumea ta tridimensională este creat de iluzia spaț�iului dintre două obiecte sau două puncte de conș� tiinț�ă, atunci cu cât eș� ti mai unit cu câmpul unificat, cu atât există mai puț�ină separare î�ntre tine ș� i tot ce este material. Când conș� tiinț�a ta se contopeș� te sau devine mai conectată la câmpul unificat – la sfera integralităț�ii ș� i unităț�ii – nu mai există separare î�ntre două puncte de conș� tiinț�ă. Această integralitate se reflectă apoi î�n biologia, chimia, circuitele, hormonii, genele, inima ș� i creierul tău, restabilind echilibrul î�ntregului sistem. O frecvenț�ă sau o energie mai mare se află acum î�n miș� care prin sistemul nervos autonom – un sistem care î�ț�i dă viaț�ă î�n permanenț�ă ș� i al cărui program este să creeze echilibru ș� i ordine. Această energie poartă un mesaj de integralitate ș� i, prin urmare, devii mai sfânt. Cu cât este mai mare frecvenț�a pe care o percepi, cu atât este mai scurtă perioada de timp necesară pentru a te desfăș� ura î�n această realitate tridimensională spaț�iu-timp.
Spațiul-timp și timpul-spațiu
421
După cum am aflat mai devreme î�n acest capitol, când diminuezi spaț�iul dintre două puncte de conș� tiinț�ă, elimini timpul. Când această iluzie a separării nu mai există, percepi o distanț�ă mai mică î�ntre tine (o identitate care trăieș� te î�ntr-un corp, î�ntr-un mediu fizic, î�n timp liniar) ș� i oameni, obiecte, lucruri, locuri, materie ș� i chiar visele tale. Prin urmare, cu cât te apropii mai mult de câmpul unificat, cu atât te simț�i mai conectat la fiecare persoană ș� i la fiecare lucru.
Figura 11.12 Odată ce devenim conștiința fiecărei persoane, a fiecărui trup, a fiecărui lucru, a fiecărui loc, în orice moment... din punct de vedere teoretic, putem crea orice corp, deveni oricare persoană, putem avea orice, trăi în orice loc și fi în orice moment.
Tu, drept conș� tiinț�ă, eș� ti î�n sfera unităț�ii ș� i, î�ntrucât nu există separare, timpul este etern. Ș� i nu uita: Când există timp infinit, există spaț�ii, dimensiuni posibile ș� i realităț�i infinite care trebuie experimentate. Fie că te „gândeș� ti” că eș� ti sau oricine te „gândeș� ti” că eș� ti, acela eș� ti. De fapt, nu există nimic ce să î�ncerci să creezi, fiindcă există deja ca gând î�n sfera tuturor gândurilor. Tot ce trebuie să faci este
422
SUPRANATURAL
să devii conș� tient de el ș� i să î�i dai viaț�ă prin observare, experimentându-l.
Urmăreș� te figura 11.12. Î�n timp ce faci asta ș� i î�ț�i î�ndepărtezi atenț�ia de la a fi cineva, la a deveni nimeni, la a deveni fiecare, poț�i crea pe oricine. Pe măsură ce faci trecerea de la viaț�a ca o persoană, la a deveni nicio persoană, la a deveni fiecare persoană, poț�i deveni orice persoană. Pe măsură ce î�ț�i î�ndepărtezi atenț�ia de la un lucru, treci î�n sfera amaterialului, te contopeș� ti cu toate lucrurile, poț�i avea, astfel, orice lucru. Pe măsură ce î�ț�i schimbi percepț�ia de la un loc la niciun loc, vei ajunge î�n fiecare loc ș� i vei putea trăi oriunde. Ș� i, î�n cele din urmă, când î�ț�i schimbi conș� tiinț�a de la un moment la niciun moment, pentru a deveni fiecare moment, poț�i exista î�n orice moment. Iată ce î�nseamnă să devii supranatural.
Pretutindeni î�n lume, trudesc de ani de zile ca să î�i î�nvăț� pe cursanț�ii noș� tri cum să se autodepăș� ească. Ș� tiu acum că primul pas î�n acest proces este să-ș� i stăpânească corpul, să depăș� ească condiț�iile din mediul extern ș� i să transcendă timpul. Când realizează asta, se trezesc î�n pragul experimentării câmpului unificat. Odată ajunș� i la acest nex, trebuie î�nvăț�aț�i că există mai multe de experimentat.
Dacă î�nvăț�area î�nseamnă să faci noi conexiuni sinaptice, cu cât î�nveț�i mai mult despre un lucru, cu atât î�l poț�i aprecia mai mult, poț�i deveni mai conș� tient de el ș� i î�l poț�i experimenta, deoarece poț�i folosi pentru el un nou set de reț�ele neuronale. La urma urmei, acț�iunea de î�nvăț�are este cea care te schimbă sau care î�ți� î�mbogăț�eș� te trăirile – dacă nu ai î�nvăț�at nimic nou, experienț�a ta va rămâne probabil aceeaș� i, deoarece percepi realitatea cu aceleaș� i circuite neuronale ca ș� i î�nainte. Cunoaș� terea este mesagerul evoluț�iei experienț�ei tale.
Spațiul-timp și timpul-spațiu
423
De exemplu, mie î�mi place vinul roș� u ș� i conduc câteva tururi anuale enologice, î�n diferite părț�i ale lumii. Numeroș� i oameni, care participă la aceste evenimente de o săptămână, î�mi spun la î�nceput că nu „ș� tiu” nimic despre vin. Eu traduc această afirmaț�ie î�n sensul că, probabil, nu au î�nvăț�at nimic despre strugurii fermentaț�i sau au avut prea puț�in de-a face cu acest lucru. Adevărul este că, î�ntrucât au o experienț�ă ș� i cunoș� tinț�e limitate din trecut, au un circuit neuronal foarte limitat pentru a percepe orice gust sau nuanț�ă reală. Am putea spune, aș� adar, că nu ș� tiu ce să caute ca să se bucure cu adevărat de experienț�ă.
Dar ce se î�ntâmplă dacă î�nvaț�ă cum produc viticultorii vinul ș� i î�i î�nț�eleg istoria, tipul de struguri pe care î�i folosesc ș� i de ce î�i folosesc? Apoi î�nvaț�ă despre modul î�n care se depozitează vinul î�n butoaie de stejar, pentru cât timp ș� i de ce. Acest lucru i-ar familiariza cu î�ntregul proces ș� i cu raț�ionamentul legat de motivele pentru care un anumit vin este atât de plăcut. Acesta este procesul, dar acum gândeș� te-te la un vin bun î�mbuteliat. Dacă nu recunosc aroma de prune, nuanț�ele de cireș� negru ș� i coacăze, tentele de vanilie ș� i piele, mirosul parfumurilor florale, procentul de tanin, dacă a stat la maturat î�n butoaie de stejar sau î�n recipiente din oț�el inoxidabil ș� i pentru cât timp, atunci nu ș� tiu ce să caute ș� i nu se vor putea bucura pe deplin. Aceasta se î�ntâmplă abia î�n momentul î�n care ș� tiu ce să caute ș� i ce să conș� tientizeze. Am putea spune, atunci, că conș� tientizarea lor le schimbă experienț�a. Ș� tiu că acest lucru este adevărat deoarece, î�ntr-o săptămână, aceiaș� i oameni care au spus iniț�ial că nu le place vinul roș� u sau că nu ș� tiu nimic despre asta pleacă cu o
424
SUPRANATURAL
experienț�ă cu totul nouă î�n urma interacț�iunii. După multe zile de î�nvăț�are ș� i de descoperire a ceea ce trebuie să caute – rămânând prezenț�i, î�n mod repetat, ș� i concentrându-ș� i î�ntreaga conș� tientizare asupra savorii ș� i aromelor specifice, gustând zi de zi toate tipurile de vin ș� i hotărând ce le place ș� i ce nu, fiind atenț�i continuu ș� i, prin urmare, activându-ș� i, conectându-ș� i ș� i asamblându-ș� i noi conexiuni neurale – oamenii aceș� ti vor ș� ti foarte precis ce tip de vin preferă. Î�ntr-o săptămână, ajung la un nivel complet de apreciere, conș� tientizare ș� i î�nț�elegere. Din nou, experienț�a i-a schimbat. Acelaș� i lucru este valabil ș� i atunci când vine vorba de câmpul unificat. Dacă nu eș� ti conș� tient de el, atunci nu există pentru tine, î�nsă cu cât ș� tii mai multe despre el ș� i cu cât eș� ti mai conș� tient de ceea ce cauț�i, cu atât mai mult î�i poț�i acorda atenț�ie prin conș� tientizare ș� i î�l poț�i percepe mai profund. Ș� i ar trebui să te schimbe.
Î�ncă de la naș� tere, eș� ti instruit să î�ț�i menț�ii atenț�ia asupra materiei ș� i nu asupra energiei. Eș� ti condiț�ionat să crezi că ai nevoie de simț�uri pentru a percepe realitatea; cu alte cuvinte, dacă nu poț�i vedea, auzi, simț�i, mirosi, atinge sau gusta un anumit lucru, el nu există. Datorită acestui fapt, majoritatea oamenilor acordă cea mai mare atenț�ie materiei, obiectelor ș� i particulelor, acordând foarte puț�in timp pentru a-ș� i î�ndrepta atenț�ia asupra energiei, informaț�iilor ș� i undelor. De exemplu, nu eș� ti conș� tient de degetul tău mare de la piciorul stâng până când nu ț�i se atrage atenț�ia asupra lui. El există dintotdeauna, dar nu ai fost conș� tient de asta. Î�nsă, din momentul î�n care devii conș� tient de el, prinde viaț�ă. Acelaș� i lucru este valabil ș� i pentru câmpul unificat. Cu cât vei deveni mai conș� tient de el, cu atât va exista mai mult î�n realitatea ta. Concentrându-se exclusiv pe materie, oamenii exclud posibilul din viaț�a lor. Aceasta este unda: o
Spațiul-timp și timpul-spațiu
425
energie a posibilului. Cu cât î�i acorzi mai multă atenț�ie, cu atât ar trebui să apară mai multe posibilităț�i î�n viaț�a ta.
Fiindcă lucrul asupra căruia î�ț�i concentrezi atenț�ia este ș� i lucrul către care î�ț�i direcț�ionezi energia, din momentul î�n care devii conș� tient de câmpul unificat, atenț�ia ta determină extinderea acestuia. De exemplu, când î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia ș� i conș� tientizarea asupra durerii, aceasta se măreș� te, pentru că o percepi mai mult. Dacă continui să acorzi atenț�ie durerii ș� i o percepi din ce î�n ce mai mult, va deveni parte din viaț�a ta. Acelaș� i lucru se î�ntâmplă ș� i cu câmpul unificat; când î�ț�i concentrezi atenț�ia asupra lui ș� i devii mai conș� tient de el, el se extinde. Ș� i, după cum tocmai am spus despre durere, atunci când î�l percepi mai mult, el există ca parte a vieț�ii tale. Prin simplul fapt că î� ț� i concentrezi atenț� ia asupra câmpului unificat – devenind conș� tient de el, remarcându-l, percepându-l, interacț�ionând cu el ș� i rămânând prezent cu el, clipă de clipă – acesta apare ș� i se desfăș� oară î�n realitatea ta, î�n fiecare zi. Cum apare ș� i cum se desfăș� oară? Prin necunoscute: î�ntâmplări fericite, sincronii, oportunităț�i, coincidenț�e, noroc, prin a fi la locul potrivit la momentul potrivit ș� i momente uimitoare.
Potrivit celei mai bune descrieri pe care o pot da din experienț�ă, acest câmp unificat este o inteligenț�ă divină, iubitoare ș� i o iubire inteligentă care este î�n interiorul ș� i î�n jurul tău, aș� a că, de fiecare dată când î�ț�i concentrezi atenț�ia asupra lui, devii conș� tient de prezenț�a divinului î�n interiorul ș� i pretutindeni î�n jurul tău. Direcț�ionându-ț�i atenț�ia asupra lui, divinul ar trebui să se manifeste mai mult î�n viaț�a ta. Din moment ce conș� tiinț�a este conș� tientizare, iar conș� tientizarea î�nseamnă să acorzi atenț�ie, atunci când
426
SUPRANATURAL
eș� ti conș� tient de el ș� i î�i acorzi atenț�ie, î�ncepi să te contopeș� ti cu el. Experienț�a ta va face, literalmente, să devii el ș� i, pe măsură ce te desfăș� ori din ce î�n ce mai profund î�n acest câmp unificat, vei avea din ce î�n ce mai multe de explorat ș� i de experimentat. Dacă te uiț�i din nou la figura 11.11, pe măsură ce te apropii mai mult de linia dreaptă care reprezintă energia sursă sau unitatea, este firesc ca singurul mod prin care te poț�i apropia de ea să fie menț�inerea atenț�iei asupra ei ș� i o mai mare conș� tientizare a ei. Dacă faci acest lucru î�n mod corect, î�n timp ce te î�ndepărtezi de dualitate sau separare, î�nspre unitate ș� i unicitate, î�ntrucât sentimentele sunt produsul final al experienț�ei, ar trebui să simți din ce î�n ce mai multe niveluri de iubire, unitate ș� i integralitate. Odată ce percepi această iubire inteligentă î�ntr-o măsură din ce î�n ce mai mare, î�n viaț�a ta se î�ntâmplă trei lucruri.
Primul lucru este că, pe măsură ce î�ți� direcț�ionezi atenț�ia ș� i conș� tientizarea asupra câmpului unificat, apropiindu-te de Sursă ș� i pătrunzând mai adânc î�n ea, o vei trăi mai mult. Această călătorie trasează o rută neurologică direct de la creierul tău responsabil cu gândirea către sistemul nervos autonom. Acum, de fiecare dată când te aventurezi mai adânc î�n el, pe măsură ce î�ți� î�ncetineș� ti creierul, creezi o autostradă neurologică cu mai multe benzi ș� i acest neuro-traseu devine mai solid pentru că î�l foloseș� ti mai des. Cu timpul, asta î�ț�i î�ngăduie să fuzionezi mai uș� or cu câmpul.
Al doilea lucru care se î�ntâmplă este că, î�ntrucât experienț�a î�mbogăț�eș� te creierul, de fiecare dată când interacț�ionezi cu acest câmp unificat ș� i î�l experimentezi, creierul se schimbă. Asta face experienț� a: î�mbogăț� eș� te ș� i perfecț� ionează circuitele creierului. Acum, î�ț�i instalezi î�n creier
Spațiul-timp și timpul-spațiu
427
echipamentul pentru a fi mai conș� tient de acest câmp data viitoare când te contopeș� ti cu el. De asemenea, din moment ce experienț�a produce o emoț�ie, pe măsură ce simți câmpul unificat, î�ncepi să-l î�ntruchipezi; î�ncorporezi astfel mai mult divin î�n tine.
Conform modelului cuantic al realităț�ii, din moment ce orice boală este o scădere ș� i o incoerenț�ă a frecvenț�ei, momentul î�n care corpul se confruntă cu această nouă frecvenț�ă ridicată coerentă, energia acelui eveniment creș� te vibraț�ia corpului, dându-i coerenț�ă ș� i ordine. De multe ori, la atelierele noastre desfăș� urate î�n î�ntreaga lume, atunci când corpurile cursanț�ilor au fost actualizate cu o nouă frecvenț�ă ș� i cu noi informaț�ii, am asistat la schimbări instantanee î�n starea lor de sănătate. Î�ntrucât sarcina sistemului nervos autonom este să creeze echilibru ș� i sănătate, atunci când ne dăm la o parte, nu mai analizăm, nu mai gândim ș� i ne predăm pe deplin, această inteligenț�ă intervine ș� i creează ordine. Dar de data aceasta poartă din câmpul unificat un mesaj mai nou, de auto-organizare, cu o frecvenț�ă mai ridicată. Aceeaș� i energie coerentă ridică frecvenț�a materiei. Este ca ș� i cum ai schimba frecvenț�a unui post de radio î�ncărcat cu unde statice cu o frecvenț�ă ș� i un semnal clare. Corpul primeș� te un semnal mai coerent. Când se î�ntâmplă acest lucru, vei simț�i o iubire intensă, o bucurie profundă de a exista, un sentiment sporit de libertate, fericire indescriptibilă, o admiraț�ie pentru viaț�ă, niveluri ridicate de recunoș� tinț�ă ș� i un simț�ământ smerit de putere reală. Î�n acel moment, energia din câmpul unificat – sub formă de emoț�ie – î�ț�i recondiț�ionează corpul spre o nouă conș� tiinț�ă ș� i o nouă minte. Î�ntr-o clipă, emoț�iile
428
SUPRANATURAL
ridicate activează gene noi î�n moduri noi, schimbându-ț�i corpul ș� i scoț�ându-l î�n afara trecutului tău biologic.
Al treilea lucru care se î�ntâmplă atunci când te apropii de câmpul unificat este că î�ncepi să auzi sau să percepi cunoaș� terea ș� i informaț�ia diferit. Asta pentru că ț�i-ai schimbat circuitele creierului ș� i nu mai eș� ti aceeaș� i persoană. Vei cunoaș� te adevărul la un nivel cu totul nou ș� i lucrurile pe care credeai că le cunoș� ti vor părea o experienț�ă complet nouă. Experienț�a interioară ț�i-a schimbat percepț�ia cu privire la ce se î�ntâmplă î�n lumea exterioară. Cu alte cuvinte, te-ai trezit.
Odată ce ai o experienț�ă, un sentiment sau ai o mai bună î�nț�elegere a câmpului unificat – odată ce î�ț�i schimbi circuitul creierului – ajungi să trăieș� ti ș� i să percepi realitatea î�n noi moduri. De fapt, vei observa un spectru al vieț�ii pentru care creierul tău nu a avut î�nainte circuitele necesare. Data viitoare când creierul tău va activa aceste reț�ele, vei avea deja echipamentul pentru a experimenta î�n măsură ș� i mai mare realitatea. Acum percepi î�n mai mare măsură o realitate care a existat dintotdeauna; doar că ț�i-au lipsit circuitele ca să o percepi anterior.
Dacă poț�i face această călătorie până la Sursă î�n mod consecvent (vezi din nou figura 11.11) ș� i te poț�i conecta la ea, î�n momentul î�n care interacț�ionezi cu adevărat cu ea, î�ncepi să te comporț�i mai mult asemenea ei. Natura ei devine natura ta ș� i prin tine se exprimă acum mai multă iubire inteligentă. Care sunt calităț�ile ei î�nnăscute? Devii mai răbdător, mai iertător, mai prezent, mai conș� tient, mai receptiv, mai plin de voinț�ă, mai darnic, mai altruist, mai iubitor ș� i mai atent, ca să amintesc doar câteva aspecte. Î�ț�i dai seama că ceea ce cauț�i te caută la rândul său. Tu devii acel lucru ș� i el devine tu.
Spațiul-timp și timpul-spațiu
Iată care este norma î�n acest caz:
429
• Să î�i permiț�i conș� tiinț�ei tale să se contopească cu o conș� tiinț�ă superioară; • Să te laș� i mai profund î�n voia iubirii inteligente; • Să te î�ncrezi î�n necunoscut;
• Să renunț�i continuu la un aspect al sinelui limitat pentru a te alătura unui sine superior; • Să te pierzi î�n nimic pentru a deveni totul;
• Să te relaxezi î�ntr-o mare infinită de energie coerentă;
• Să continui să te desfăș� ori din ce î�n ce mai adânc î�n unitate; • Să renunț�i neî�ncetat la control;
• Să simț�i un grad din ce î�n ce mai mare de integralitate ș� i, î�n cele din urmă:
• Drept conș� tiinț�ă, să devii receptiv, clipă de clipă, să acorzi atenț�ie, să experimentezi, să fii prezent ș� i să simț�i tot mai mult câmpul unificat din jurul tău, fără să conș� tientizezi iarăș� i realitatea tridimensională.
Dacă faci asta cum trebuie, nu î�ț�i vei folosi simț�urile, pentru că te afli dincolo de ele. Vei fi, pur ș� i simplu, conș� tientizare.
Meditația spațiu-timp, timp-spațiu
Î�ncepe prin a-ț�i direcț�iona conș� tientizarea asupra inimii ș� i, odată ce te-ai concentrat asupra spaț�iului pe care î�l ocupă inima ta î�n spaț�iu, devino conș� tient de respiraț�ia ta. Permite-i să curgă î�năuntru ș� i î�n afara inimii, relaxându-ț�i ș� i adâncindu-ț�i î�n acest timp respiraț�ia. Menț�inându-ț�i atenț�ia asupra inimii,
430
SUPRANATURAL
invocă o emoț�ie superioară ș� i susț�ine acest sentiment pentru o perioadă de timp, acordând atenț�ie respiraț�iei tale. Radiază această energie î�n spaț�iu, dincolo de trupul tău.
Apoi, folosind orice melodie care te inspiră (precum cea pe care ai folosit-o pentru meditaț�ia din capitolul 5), practică această meditaț�ie pentru a-ț�i extrage mintea din corp. Ia toată energia depozitată î�n corp sub formă de emoț�ii de supravieț�uire ș� i elibereaz-o î�n formă de emoț�ii superioare, folosind un nivel de intensitate superior corpului care joacă rol de minte. Pentru următoarele 10-15 minute, ascultă o melodie sau două (fără versuri) care să î�ț�i inducă transa. Devii acum conș� tiinț�ă pură, devii apersonal, acorporal, amaterial, aspaț�ial ș� i atemporal, desfăș� urându-te sub formă de conș� tiinț�ă î�n câmpul unificat.
Acum este momentul să devii conectat la conș� tiinț� a fiecărei persoane, fiecărui trup, fiecărui lucru, fiecărui loc, din fiecare moment, unindu-te cu o conș� tiinț�ă superioară î�n câmpul unificat. Tot ce trebuie să faci este să devii conș� tient de acest câmp, să î�i acorzi atenț�ie, să rămâi prezent î�n el ș� i să î�l simț�i î�n fiecare moment. Vei î�ncepe să simț�i din ce î�n ce mai mult integralitatea ș� i unitatea, ceea ce se va reflecta î�n biologia ta, deoarece corpul tău se confruntă cu o energie mai coerentă care se miș� că prin el ș� i î�ț�i construieș� ti câmpul energetic. Menț�ine această stare aproximativ 10-20 de minute, abandonându-te din ce î�n ce mai mult ei. Când ai terminat, readu-ț�i conș� tiinț�a î�ntr-un corp nou, un mediu nou ș� i î�ntr-un timp complet nou.
Capitolul 12
GLANDA PINEALĂ După cum ș� tii deja, atunci când noi, sub formă de conș� tiinț�ă, ne deplasăm dincolo de lumea simț�urilor î�n această realitate tridimensională, putem folosi frecvenț�e care transportă informaț�ii specifice dincolo de vibraț�ia materiei ș� i viteza luminii. Când se î�ntâmplă acest lucru, creierul procesează amplitudini extrem de mari de energie. Am măsurat ș� i am observat acest fenomen î�n mod repetat cu ocazia scanărilor cerebrale ale cursanț�ilor noș� tri avansaț�i. De asemenea, am aflat că, atunci când există o creș� tere a energiei î�n creier, există î�ntotdeauna ș� i o creș� tere a conș� tiinț�ei ș� i a conș� tientizării – ș� i viceversa. De fapt, este foarte dificil de stabilit dacă energia sau nivelul de conș� tiinț�ă determină aceste măsurători extreme. Dar nu cred că le putem separa pe cele două, deoarece nu poț�i avea o schimbare a energiei fără o schimbare a conș� tiinț�ei sau o schimbare a frecvenț�ei fără o schimbare a informaț�iei. Când te conectezi la niveluri mai profunde ale câmpului unificat, creierul este activat de o energie mai mare, care transportă informaț�ii specifice sub formă de gânduri
432
SUPRANATURAL
ș� i imagini. Atunci, creierul urmăreș� te ș� i î�nregistrează literalmente acest eveniment profund interior, iar pentru persoana care trăieș� te această experienț�ă, ea pare mai reală decât orice alt eveniment extern trecut, chiar dacă se produce î�n mintea sa. Î� n acel moment, energia superioară, sub forma unei emoț�ii profunde puternice, captează toată atenț�ia minț�ii. Acesta este momentul î�n care creierul ș� i corpul beneficiază de o î�mbunătăț�ire la nivel biologic.
Dacă cineva poate să stea î�ntr-un scaun cu ochii î�nchiș� i î�n timpul meditaț�iei ș� i să aibă o experienț�ă senzorială semnificativă fără ajutorul simț�urilor, atunci se impune î�ntrebarea: Ce se întâmplă în creier pentru a explica acest efect supranatural? Pentru persoana care trăieș� te experienț�a, î�n ciuda faptului că stă nemiș� cată, ea pare mai reală decât orice altă experienț�ă (determinată de simț�uri) avută vreodată. Ș� i atunci se impune o completare a î�ntrebării: Cum putem avea o experiență senzorială complet amplificată fără intermediul simțurilor? Care sunt funcțiile specifice ale creierului și ale corpului care transformă interacțiunile cu câmpul cuantic în experiențe profunde interioare? Cu alte cuvinte, dacă putem interfera cu un câmp de informaț�ii mai coerent, care apoi creează astfel de evenimente interne stimulatoare, trebuie să existe o explicaț�ie neurologică, chimică ș� i biologică pentru asemenea evenimente supranaturale. Care sunt sistemele unice, organele, glandele, ț�esuturile, substanț�ele chimice, neurotransmiț�ătorii ș� i celulele implicate care ar putea genera asemenea experienț�e profunde intense? Ar putea exista oare niș� te componente fiziologice latente, care aș� teaptă să fie activate? Patru stări ale conș� tiinț�ei vor ajuta la furnizarea unui cadru pentru informaț�iile din acest capitol. Prima este
Glanda pineală
433
starea de veghe, care, bineî�nț�eles, este cea pe care o avem atunci când suntem atenț�i ș� i conș� tienț�i. Apoi urmează somnul, când suntem inconș� tienț�i ș� i trupul se regenerează ș� i se reface. Apoi vine visarea, care este o stare de conș� tiinț�ă modificată, când trupul este î�n stare catatonică, dar mintea este angajată î�n imagistica vizuală ș� i î�n simbolismul interior. Ș� i, î�n sfârș� it, există momentele transcendentale ale conș� tiinț�ei, care se află dincolo de î�nț�elegerea noastră a realităț�ii. Aceste evenimente transcendente par să ne schimbe definitiv pe noi ș� i modul î�n care privim lumea. Vreau să î�ț�i ofer cea mai bună explicaț�ie pe care o am despre biologia, chimia ș� i neuroș� tiinț�a acestor experienț�e transcendentale. Să î�ncepem cu molecula de melatonină, care este responsabilă pentru toate acestea.
Melatonina: neurotransmițătorul viselor
Când te trezeș� ti dimineaț�a ș� i revii î�n lumea senzorială, î�n momentul î�n care ochii tăi percep lumina prin iris, receptorii din nervul optic trimit un semnal către o parte a creierului numită nucleu suprachiasmatic. Acesta trimite apoi un semnal către glanda pineală, care răspunde producând serotonină, neurotransmiț�ătorul diurn.
După cum î�ț�i aminteș� ti, neurotransmiț�ătorii sunt mesageri chimici care transmit ș� i comunică informaț�ii î�ntre celulele nervoase. Neurotransmiț�ătorul serotonină î�i spune corpului că e timpul să te trezeș� ti ș� i să î�ncepi ziua. Pe măsură ce integrezi informaț�ia dată de toate simț�urile tale, pentru a crea un sens î�ntre lumea ta interioară ș� i cea exterioară, serotonina stimulează undele cerebrale de la delta la teta, la alfa a, la beta, determinându-te din nou să î�nț�elegi
434
SUPRANATURAL
că te afli î�ntr-un corp fizic, î�n spaț�iu ș� i timp. Aș� adar, atunci când creierul acț�ionează pe undele cerebrale beta, î�ț�i concentrezi mare parte din atenț�ie asupra mediului tău extern, asupra corpului tău ș� i asupra timpului. E ceva normal.
La căderea nopț�ii ș� i la lăsarea î�ntunericului, se produce un proces similar, dar invers. Reducerea luminii trimite un semnal de-a lungul aceleiaș� i căi către glanda pineală, dar acum glanda pineală transformă serotonina î�n melatonină, neurotransmiț�ătorul nocturn. Această producț�ie ș� i eliberare de melatonină î�ncetineș� te undele cerebrale, de la beta la alfa a, făcându-te să te simț�i somnoros, obosit ș� i mai puț�in predispus să gândeș� ti sau să analizezi. Pe măsură ce undele cerebrale î�ncetinesc ș� i ajung la alfa a, devii mai interesat să î�ț�i î�ndrepț�i atenț�ia către lumea interioară, î�n loc de lumea exterioară. Î�n cele din urmă, pe măsură ce corpul adoarme ș� i intră î�ntr-o stare catatonică, undele cerebrale se deplasează de la alfa a la teta, la delta, ș� i ț�i se induce o stare de visare, precum ș� i un somn profund ș� i regenerativ.
Trăind î�n concordanț�ă cu ritmul mediului nostru extern, î�n cadrul acestui model diurn al stării de veghe ș� i al somnului (î�n funcț�ie de locul unde trăim pe glob), creierul devine automat antrenat să producă zilnic aceste substanț�e chimice, î�n momente foarte specifice, dimineaț�a ș� i seara. Acesta se numeș� te ritm circadian. Cei mai mulț�i dintre noi ș� tiu că, atunci când ieș� im din acest ritm natural, devenim indispuș� i, ca atunci când călătorim î�n altă parte a lumii unde soarele răsare ș� i apune cu câteva ore î�nainte de fusul nostru orar obiș� nuit. Aceasta este o schimbare de fus orar ș� i avem nevoie de timp pentru a ne adapta. Atunci când organismul î�ș�i iese din ritmul natural circadian, durează de obicei câteva zile până se adaptează noului ritm
Glanda pineală
435
răsărit-apus. Acest lucru are deplină legătură cu chimia produsă de interacț�iunea noastră cu lumea tridimensională exterioară – de la reacț�ia ochilor noș� tri, până la Soare ș� i la frecvenț�a luminii vizibile.
Melatonina induce somnul REM (miș� carea rapidă a ochilor), o fază a ritmului circadian care provoacă visele. Pe măsură ce gândurile ș� i discuț�iile din capul nostru se diminuează, deschizând calea somnului ș� i, î�n cele din urmă, a stării de visare, creierul î�ncepe să vadă ș� i să perceapă imagini, forme ș� i simboluri din interior. Dar, î�nainte de a ajunge la motivul pentru care melatonina este atât de importantă, să examinăm mai atent structura moleculară a acestui neurotransmiț�ător de vise.
Procesul de creare a melatoninei î�ncepe cu aminoacidul esenț�ial L-triptofan, materia primă responsabilă pentru producerea serotoninei ș� i a melatoninei. Pentru a fi transformat î�n melatonină, trebuie să treacă printr-o serie de modificări chimice, cunoscute sub numele de metilare. Metilarea este procesul prin care un atom de carbon ș� i trei de hidrogen (cunoscuț�i sub numele de grupare metil) intervin î�n nenumărate funcț�ii esenț�iale ale organismului nostru, cum ar fi gândirea, regenerarea ADN-ului, activarea ș� i dezactivarea genelor, combaterea infecț�iilor ș� i aș� a mai departe. Î�n cazul de faț�ă, fac parte din procesul de producț�ie a melatoninei. Î�n figura 12.1, vedem metilarea î�n acț�iune. Deoarece această grupare metil este formată din substanț�e chimice foarte stabile, structura de bază a inelelor cu cinci ș� i ș� ase feț�e rămâne aceeaș� i î�n timpul acestei serii de reacț�ii chimice. Cu toate acestea, pe măsură ce diferite grupuri de
436
SUPRANATURAL
molecule se ataș� ează la aceste inele, ele modifică proprietăț�ile ș� i caracteristicile moleculei.
Î�ncepând cu L-triptofan, glanda pineală face transmutaț�ia î�n 5-hidroxitriptofan (5-HTP), care devine apoi serotonină. Serotonina este o moleculă mai stabilă decât 5-HTP, se poate auto-susț�ine î�n creier ș� i are o funcț�ie mai utilă, după cum vom vedea î�n curând. Printr-o altă reacț�ie chimică, glanda pineală converteș� te serotonina î�n N-acetilserotonină ș� i, apoi, o reacț�ie suplimentară o transformă î�n melatonină. Î�ntr-un ciclu de 24 de ore, producț�ia de melatonină este cea mai ridicată î�ntre orele 1 ș� i 4 dimineaț�a. Acest lucru este important de reț�inut.
Figura 12.1 Procesul de metilare al amino-acidului L-triptofan în serotonină și melatonină.
Glanda pineală
437
Acum ș� tim că există o relaț�ie inversă î�ntre hormonii noș� tri suprarenali ș� i melatonină. Pe măsură ce nivelul de cortizol al suprarenalelor creș� te, nivelul de melatonină scade. Acesta este motivul pentru care nu putem dormi când suntem stresaț�i. Î�n timpuri străvechi, acest lucru servea ca mecanism biologic de siguranț�ă. De exemplu, dacă ai fost urmărit de un prădător de câteva ori pe drumul către sursa de apă ș� i apoi ai văzut mai multe fiare mari pe teritoriul tău, corpul tău, î�n inteligenț�a lui generică, vrea să te î�mpiedice să cazi ș� i tu pradă. Î�n astfel de cazuri, somnul ș� i regenerarea devin mai puț�in importante decât supravieț�uirea. Mai bine spus, să rămâi î�n viaț�ă, stând noaptea treaz, are o valoare mai mare decât să dormi ș� i să-ț�i riș� ti viaț�a. Când corpul î�ncearcă să se odihnească î�n această stare vigilentă, el nu beneficiază niciodată de somnul de regenerare necesar, deoarece substanț�ele chimice de supravieț�uire, cum ar fi cortizolul, au activat genele de supravieț�uire. Când factorul de stres perceput nu este un tigru cu dinț� i-sabie, ci relaț�ia tensionată cu fosta soț�ie, cu care trebuie să interacț�ionezi zilnic, acest stres cronic are rolul de a activa sistemul de supravieț�uire. Acum, această supapă de siguranț�ă nu mai este o adaptare, ci o inadaptare. Acest tip de stres cronic modifică nivelul tipic de melatonină (ș� i chiar serotonină), scoț�ând corpul din homeostazie. Dar dacă reduci nivelul de cortizol, nivelul de melatonină va creș� te. Cu alte cuvinte, atunci când î�nfrângi reacț�ia la stres, prin depăș� irea dependenț�ei emoț�ionale faț�ă de aceste substanț�e chimice, corpul poate reveni la proiecte constructive pe termen lung, î�n loc să se ocupe constant de urgenț�a pe care o percepe. Consultă figura 12.2 pentru a examina relaț�ia dintre melatonină ș� i cortizol.
438
SUPRANATURAL
Figura 12.2 Pe măsură ce cresc hormonii de stres, nivelul melatoninei scade. Pe măsură ce hormonii de stres coboară, nivelul de melatonină crește.
Figura 12.3 Un tabel cu câteva dintre beneficiile melatoninei.
Glanda pineală
439
Melatonina are multe alte aplicaț� ii interesante. De exemplu, s-a dovedit că î�mbunătăț�eș� te metabolismul carbohidraț�ilor. Acest lucru este important deoarece, atunci când unii oameni reacț�ionează la stres, organismul ia carbohidraț�i ș� i î�i stochează sub formă de grăsime – iar grăsimea nu este altceva decât o energie stocată. Acesta este un rezultat al unor gene primitive care semnalează organismului să stocheze energie î�n caz de foamete. Este cunoscută, de asemenea, utilitatea melatoninei î�n cazul depresiei. S-a dovedit că ridică chiar nivelul de DHEA, hormonul anti-î�mbătrânire. Pentru mai multe informaț�ii despre importanț�a melatoninei, a neurotransmiț�ătorului viselor, vezi figura 12.3.1 Hai acum, să aprofundăm î�nț�elegerea tuturor informaț�iilor pe care le-ai studiat î�n această carte, până î�n momentul de faț�ă.
Activarea glandei pineale
Ani la rând, am petrecut foarte mult timp studiind glanda pineală ș� i căutând cercetători care au efectuat măsurători aprofundate ale metaboliț�ilor ș� i ț�esuturilor. Interesul meu era să î�mbin concluziile la care ajunsesem eu cu unele mistere străvechi. Un rezumat mi-a stârnit î�n mod special interesul: Glanda pineală este un traductor neuroendocrin care secretă melatonina responsabilă de controlul ritmului fiziologic circadian. A fost studiată o nouă formă de bio-mineralizare în glanda pineală umană, care constă din mici cristale cu o lungime mai mică de 20 de microni. Aceste cristale sunt responsabile de mecanismul electromecanic de transducție biologică în glanda pineală, grație structurii și proprietăților piezoelectrice*.2
* Piezoelectricitate – proprietate a unor cristale ionice de a se polariza electric sub acțiunea unei deformări mecanice sau de a se deforma sub acțiunea unui câmp electric exterior. (n.red.)
440
SUPRANATURAL
Sunt multe cuvinte de analizat aici, dar hai să le reducem la două aspecte semnificative. Cuvintele cheie aici sunt (î�n ordine inversă) proprietățile piezoelectrice ș� i traductorul. Glanda pineală conț�ine cristale de calcit, alcătuite din calciu, carbon ș� i oxigen, care, datorită structurii lor, au acest efect. Asemenea unei antene, glanda pineală are capacitatea de se activa electric ș� i de a genera câmpuri electromagnetice care se pot conecta la informaț�ii. Acesta este aspectul numărul unu. Î�n plus, î�n acelaș� i mod î�n care o antenă vibrează cu un ritm sau o frecvenț�ă care să se potrivească cu frecvenț�a unui semnal de intrare, glanda pineală primeș� te informaț�ii purtate de câmpuri electromagnetice invizibile. Î�ntrucât toate frecvenț�ele transmit informaț�ii, odată ce antena se conectează la semnalul exact al câmpului electromagnetic, trebuie să existe o modalitate de a converti ș� i a descifra acest semnal î�ntr-un mesaj semnificativ. Exact asta face un traductor: iar acesta este al doilea aspect.
Un traductor este orice lucru care primeș� te un semnal sub forma unui tip de energie ș� i î�l transformă î�ntr-o altă formă de semnal. Priveș� te o clipă î�n jurul tău. Spaț�iul î�n care stai este plin de unde TV, radio ș� i Wi-Fi, care sunt toate intervale de frecvenț�e diferite de energie electromagnetică invizibilă. (Nu le poț�i vedea pe nicuna dintre ele cu ochiul liber, dar ele sunt acolo.) De exemplu, seria de frecvenț�e preluată de antena care transportă semnalul către televizorul tău este translatată î�ntr-o imagine pe ecranul televizorului. Când te conectezi la un post FM, î�ț�i reglezi antena pe o anumită frecvenț�ă electromagnetică. Informaț�iile transmise î�n acel interval de frecvenț�ă sunt apoi transmise î�ntr-un semnal coerent, adică muzica pe care o auzi cu urechile tale.
Glanda pineală
441
Studiul pe care l-am citat spune că glanda pineală este un traductor neuroendocrin, capabil să primească ș� i să transforme semnale î�n creier. Atunci când glanda pineală acț�ionează ca traductor, ea poate prelua frecvenț�e de dincolo de realitatea noastră tridimensională, spaț�io-temporală ș� i senzorială. Odată ce glanda pineală este activată, se poate conecta la dimensiunile superioare ale acestui spaț�iu ș� i timp, despre care am aflat î�n capitolul anterior că este sfera timpului-spaț�iu. Ș� i, asemenea unui televizor, acesta poate transforma apoi î�n mintea noastră informaț�iile transmise pe acele frecvenț� e î�n imagini vii ș� i î�n experienț� e suprarealiste, lucide, transcendentale, inclusiv î�n viziuni multisenzoriale profund ridicate, care ne depăș� esc vocabularul. Seamănă un pic cu experienț�a unui film IMAX multidimensional. Î�n acest moment, poate te î�ntrebi: De vreme ce această glandă mică se află în interiorul craniului meu, cum voi putea să exercit un stres mecanic asupra cristalelor din ea, să creez un efect piezoelectric și să o activez, ca să devină o antenă? Și cum va prelua această antenă frecvențe și informații de dincolo de materie și lumină, astfel încât să poată translata aceste semnături electromagnetice într-o imagine semnificativă, ca experiență transcendentală de dincolo de această realitate tridimensională?
Pentru ca glanda pineală să devină activă, trebuie să se î�ntâmple patru lucruri importante. Pentru moment, mă voi ocupa de trei dintre ele, iar pe cel de al patrulea î�l voi discuta când vei î�nvăț�a meditaț�ia.
442
SUPRANATURAL
1. Efectul piezoelectric
Esenț�iale pentru crearea efectului piezoelectric î�n glanda pineală sunt cristalele de calcit menț�ionate mai sus ș� i prezentate î�n figura 12.4. Nu uita, acestea sunt cristale foarte mici, cu o lungime î�ntre aproximativ 1 ș� i 20 de microni. Pentru comparaț�ie, dimensiunea lor poate varia de la o sutime până la un sfert din grosimea unui fir de păr omenesc. De regulă au formă de octaedru, hexaedru ș� i romboedru.
După cum am aflat deja î�n capitolul 5, scopul tehnicii de respiraț�ie pe care o facem î�naintea multor meditaț�ii este acela de a extrage mintea din corp, prin eliberarea energiei potenț�iale (stocată sub formă de emoț�ii) î�n cei trei centri energetici inferiori. Î�n timp ce inspirăm ș� i ne î�ncordăm muș� chii intrinseci, ne urmărim respiraț�ia dinspre perineu, de-a lungul coloanei vertebrale până î�n creș� tetul capului ș� i apoi ne ț�inem respiraț�ia ș� i ne î�ncordăm ș� i mai mult acei muș� chi, creș� tem presiunea intratecală*. Aș� a cum am menț�ionat mai devreme î�n carte, aceasta este presiunea internă creată atunci când î�mpingi contra organelor tale interne – ca atunci când î�ț�i ț�ii respiraț�ia ș� i ridici ceva greu, de exemplu. Cuvântul piezoelectric este derivat din cuvintele greceș� ti piezin, care î�nseamnă „a strânge sau a presa” ș� i piezo, care î�nseamnă „a î�mpinge”. Aș� adar nu este o coincidenț�ă că te rog să î�ț�i ț�ii respiraț�ia ș� i să î�ț�i î�ncordezi muș� chii intrinseci. Când faci acest lucru, î�mpingi lichidul cefalorahidian î�mpotriva glandei pineale, exercitând un stres mecanic asupra ei. Acest stres mecanic se traduce î�ntr-o sarcină electrică ș� i această acț�iune exactă comprimă cristalele stocate î�n
* Intratecal – Situat în interiorul meningelor măduvei spinării. (n.red.).
Glanda pineală
443
glanda pineală ș� i creează un efect piezoelectric: cristalele glandei pineale generează o sarcină electrică ca răspuns la presiunea pe care o exerciț�i.
Figura 12.4 Imaginea unui cristal de calcit găsit în glanda pineală.
444
SUPRANATURAL
Figura 12.5 Când inspirăm pe nas și, în același timp, contractăm mușchii intrinseci, accelerăm circulația lichidului cefalorahidian în creier. Urmărind mișcarea energiei până în creștetul capului, ținându-ne apoi respirația și încordându-ne, creștem presiunea intratecală. Presiunea crescută deplasează, printr-un canal mic, lichidul cefalorahidian din cel de-al patrulea ventricul în cel de-al treilea ventricul (săgețile). În același timp, fluidul care circulă în jurul cerebelului (săgețile) comprimă cristalele glandei pineale. Stresul mecanic aplicat produce o sarcină electrică în glanda pineală, creând un efect piezoelectric.
Una dintre caracteristicile unice ale efectului piezoelectric este aceea că este reversibil, ceea ce î�nseamnă că materialele care prezintă efectul piezoelectric direct (cristalele) prezintă ș� i un efect piezoelectric convers. Odată ce cristalele din glandă sunt comprimate ș� i generează o sarcină electrică, câmpul electromagnetic care emană din glanda
Glanda pineală
445
pineală determină cristalele din ea să se î�ntindă odată cu creș� terea câmpului. Când cristalele care generează câmpul electromagnetic ajung la limită ș� i nu se mai pot î�ntinde, ele se contractă, iar câmpul electromagnetic î�ș�i inversează direcț�ia ș� i se deplasează spre interiorul glandei pineale. Când câmpul electromagnetic ajunge la cristalele glandei pineale, le comprimă din nou, producând un alt câmp electromagnetic. Acest ciclu de extindere ș� i inversare a câmpului iradiază un câmp electromagnetic care vibrează.
Nu e de mirare, deci, că te rog să î�ț�i ț� ii respiraț�ia, să î�ncordezi ș� i să contracț�i acei muș� chi – ș� i nu e deloc surprinzător că insist să tot repeț�i acest proces. Continuând să respiri ș� i să î�ț�i ț�ii respiraț�ia, î�ncordându-te î�n mod repetat, activezi, cu fiecare ciclu al respiraț�iei, proprietăț�ile piezoelectrice ale glandei pineale. Cu cât faci asta mai des, cu atât accelerezi mai mult ciclurile pe secundă ale extinderii ș� i contracț�iei acestui câmp electromagnetic, ceea ce face ca impulsurile să devină din ce î�n ce mai rapide. Acum, glanda pineală devine o antenă care vibrează, capabilă să preia frecvenț�e electromagnetice tot mai subtile ș� i mai rapide.
Uită-te cu atenț�ie la figura 12.5. Am vorbit î�n capitolul 5 despre deplasarea lichidului cefalorahidian î�n timpul respiraț�iei, deci ne bazăm pe cele î�nvăț�ate. Pe măsură ce fluidul pătrunde î�n creier, acesta se deplasează prin canalul central, prin spaț�iul dintre coloana vertebrală ș� i măduva spinării. Din acest punct de conjunctură, curge î�n două direcț� ii. Mai î�ntâi, fluidul se deplasează către cel de-al patrulea ventricul, apoi către cel de-al treilea ventricul. Î�n deplasarea de la al patrulea la al treilea ventricul, el trece printr-un canal î�ngust, situat chiar î�n partea din spate a celui de-al treilea ventricul ș� i care seamănă cu un con de
446
SUPRANATURAL
pin (asta î�nseamnă pineal). Aceasta este glanda pineală, care are aproximativ dimensiunea unui bob mare de orez. Apoi, lichidul cefalorahidian curge prin spatele cerebelului, către cealaltă parte a glandei pineale, î�nconjurând î�ntreaga glandă cu lichid presurizat.
Prin mărirea presiunii intratecale, canalizezi un volum mai mare de lichid î�n camera celui de-al treilea ventricul, precum ș� i î�n spaț�iul din jurul cerebelului. Deci atunci când î�ț�i ț�ii respiraț�ia ș� i te î�ncordezi, acest volum suplimentar de lichid exercită presiune din ambele direcț�ii asupra cristalelor, provocând compresia ș� i crearea efectului piezoelectric. Aceasta este prima acț�iune care trebuie să aibă loc pentru a activa glanda pineală.
2. Glanda pineală eliberează metaboliții
Lichidul cefalorahidian se deplasează printr-un sistem î�nchis numit sistem ventricular (revezi figura 12.5). Sistemul ventricular facilitează deplasarea acestui fluid de la baza coloanei vertebrale, prin ea, prin cele patru camere ale creierului (numite apeducte sau ventricule) ș� i î�napoi î�n jos, către sacrum (baza coloanei vertebrale). Când inspiri ș� i î�ț�i urmăreș� ti respiraț�ia, apoi î�ț�i ț�ii respiraț�ia ș� i te î�ncordezi î�n sus ș� i î�nspre î�năuntru, accelerezi lichidul cefalorahidian.
Pe suprafaț�a glandei pineale se găsesc mici fire de păr, numite cilia, care î�n latină î�nseamnă „gene” (vezi figura 12.6). Acț�iunea fluidului accelerat care se deplasează mai repede decât î�n mod obiș� nuit prin camerele sistemului ventricular î�ngheaț�ă aceste firiș� oare de păr, care suprastimulează glanda pineală. D eoarece glanda pineală are formă de falus, stimularea produsă de accelerarea fluidului care trece
Glanda pineală
447
prin ea, combinată cu activarea electrică creată de creș� terea presiunii intratecale î�ntr-un sistem î�nchis, determină glanda să ejaculeze î�n creier niș� te metaboliț�i de melatonină foarte profunzi ș� i actualizaț�i. Te afli acum cu un pas mai aproape de activarea glandei pineale ș� i de a avea o experienț�ă transcendentală.
Figura 12.6 Cilii micuți ai glandei pineale sunt stimulați pe măsură ce lichidul cefalorahidian trece în viteză prin sistemul ventricular.
3. Energia este livrată direct către creier La fel ca î�n cazul trimiterii unei rachete î�n spaț�iu, când î�nfrângerea gravitaț�iei pentru ridicarea de la sol este partea care necesită cea mai multă energie, ș� i deplasarea acelei energii din centrii noș� tri inferiori necesită o mare intensitate ș� i efort. Respiraț�ia devine intenț�ia noastră pasională de a ne elibera de emoț�iile auto-limitative ale trecutului.
448
SUPRANATURAL
Coloana vertebrală devine me canismul de livrare pentru această energie, iar partea superioară a capului devine ț�inta.
După cum ș� tii deja, de fiecare dată când practici respiraț�ia, trimiț�i î�n sus, prin coloana vertebrală, particule î�ncărcate cu o sarcină. Pe măsură ce aceste particule cresc î�n viteză ș� i accelerează, ele creează un aș� a-numit câmp de inductanț�ă* (vezi figura 12.7). Acest câmp de inductanț�ă inversează fluxul de informaț�ii bidirecț�ionale care facilitează de obicei comunicarea de la creier spre corp ș� i invers. Asemenea unui vid, câmpul de inductanț�ă atrage energia din acei centri inferiori – energia implicată î�n orgasm, hrănire, digestie, stresul de tip luptă-sau-fugi ș� i control – ș� i o livrează direct către trunchiul cerebral printr-o miș� care spirală. Pe măsură ce energia călătoreș� te prin fiecare vertebră, străbate nervii care pornesc din măduva spinării către diferite părț�i ale corpului, iar o parte din acea energie este apoi transferată prin nervii periferici care afectează ț�esuturile ș� i organele corpului. Curentul care trece de-a lungul acestor canale nervoase activează sistemul meridian al organismului, făcând ca toate celelalte sisteme ale corpului să obț�ină mai multă energie.3
* Inductanță – Mărime caracteristică unui circuit electric sau unei perechi de circuite electrice alăturate, egală cu raportul dintre fluxul magnetic care străbate suprafața mărginită de conturul unuia dintre circuite și intensitatea curentului electric care produce acest flux. (n.red.)
Glanda pineală
449
Figura 12.7 Pe măsură ce energia din corp este eliberată către creier, ea trece prin fiecare nerv spinal care iese prin fiecare vertebră. Excitarea acestui sistem activează mai departe nervii periferici, care transferă apoi mai multă energie către diferite țesuturi și organe din corp. Prin urmare, în întregul corp este furnizată mai multă energie.
Când energia ajunge la trunchiul cerebral, trebuie să treacă prin formaț�iunea reticulară. Este sarcina formaț�iunii reticulare să editeze constant informaț�iile care pleacă de la creier spre corp, precum ș� i invers. Această formaț�iune face parte dintr-un sistem numit sistem de activare reticulară (SAR), care este responsabil pentru nivelurile de
450
SUPRANATURAL
veghe. De exemplu, când te trezeș� ti dintr-un somn profund pentru că auzi un sunet î�n casă, cel care te alertează ș� i te trezeș� te este SAR. Aceasta este funcț�ia sa rudimentară. Î�nsă, pe măsură ce sistemul nervos simpatic este activat ș� i se contopeș� te cu sistemul nervos parasimpatic, î�n loc să elimine energia stocată a organismului, eliberează acea energie î�napoi î�n creier. Când această energie ajunge la trunchiul cerebral, poarta talamică se deschide ca o uș� ă, iar energia se deplasează prin formaț�iunea reticulară până la talamus, unde transmite informaț�ia neocortexului. Acum, formaț�iunea reticulară este deschisă ș� i vei trăi un nivel mai î�nalt de conș� tientizare. Î�ntr-un sens, devii mai conș� tient ș� i mai treaz. (Gândeș� te-te la talamus ca la o gară cu mai multe ș� ine care conduc spre centrii superiori ai creierului.) Î�n acest fel, creierul intră î�n tiparele undelor cerebrale gamma.
Ca o notă, menț�ionez că î�n mezencefal există două talamusuri (câte unul de fiecare parte), care alimentează fiecare emisferă din neocortex. Glanda pineală se află chiar î�ntre ele, cu faț�a spre partea din spate a creierului (vezi figura 12.8). Când energia ajunge la fiecare joncț�iune talamică (aminteș� te-ț�i că talamusul este ca un releu pentru toate celelalte părț�i ale creierului), aceste talamusuri trimit un mesaj direct glandei pineale pentru a secreta metaboliț�ii î�n creier. Ca urmare, neocortexul responsabil cu gândirea este excitat ș� i trece î�n tiparele mai î�nalte ale undelor cerebrale, cum ar fi gamma. Natura acestor derivaț�i chimici de melatonină relaxează corpul ș� i, î�n acelaș� i timp, trezeș� te mintea. Dacă î�ț�i aduci aminte, când eș� ti î�n stadiul undelor cerebrale beta, sistemul nervos simpatic este excitat pentru rezolvarea unei urgenț�e din lumea exterioară ș� i utilizează energie pentru a supravieț�ui.
Glanda pineală
451
Figura 12.8 Chiar între cele două talamusuri situate în mezencefal se află micuța glandă pineală, sub forma unui con de pin, orientată cu fața spre spatele creierului.
Diferenț�a faț�ă de undele cerebrale gamma este că, î�n loc să pierzi energie vitală, eliberezi ș� i creezi mai multă energie î�n corpul tău. Nu te afli î�n nicio situaț�ie de urgenț�ă sau î�n vreo stare de supravieț�uire atunci când se î�ntâmplă acest lucru; eș� ti î�ntr-o stare de fericire, iar sistemul tău nervos simpatic se activează pentru a acorda o atenț�ie sporită celor ce se petrec î�n mintea ta. Î�n capitolul 5, am spus că, atunci când energia se deplasează de la corp la creier, î�n jurul corpului se creează un câmp toroidal. Î�n timp ce trimiț�i î�n sus un curent prin coloana vertebrală, accelerând miș� carea lichidului cefalorahidian, corpul tău devine un magnet ș� i creezi un câmp
452
SUPRANATURAL
electromagnetic î�n jurul acestuia. Un câmp toroidal reprezintă un flux dinamic de energie. Î�n vreme ce un câmp toroidal se miș� că î�n sus, î�n afară ș� i î�n jurul corpului, atunci când glanda pineală se activează, un câmp toroidal invers de energie electromagnetică atrage energia î�n corpul tău prin creș� tetul capului. Î�ntrucât toate frecvenț�ele sunt purtătoare de informaț�ii, acum glanda pineală primeș� te informaț�ii de dincolo de câmpul luminii vizibile ș� i de dincolo de simț�urile tale. (Vezi figura 12.9.)
Figura 12.9 În timp ce, pe parcursul respirației, este activată energia din cei trei centri inferiori și aceasta urcă către creier prin coloana vertebrală, în jurul corpului se creează un câmp toroidal de energie electromagnetică. Atunci când este activată glanda pineală, un câmp toroidal invers de energie electromagnetică, ce se deplasează în direcție inversă, atra-
Glanda pineală
453
ge în corp energia din câmpul unificat prin creștetul capului. Întrucât energia este frecvență și frecvența transportă informație, glanda pineală traduce această informație în imagini vii.
Când aceste trei evenimente se produc concomitent, te vei simț�i ca ș� i cum ai avea un orgasm î�n creier. Tocmai ai creat o antenă î�n creier, iar aceasta captează informaț�ii din sfere care transcend materia, spaț�iul ș� i timpul. Informaț�ia nu mai provine de la simț�uri sau de la interacț�iunea ochilor cu mediul. Primeș� ti î�n schimb informaț�ii de la câmpul cuantic, provenind de la un alt ochi, al treilea ochi: glanda pineală din spatele creierului.
Când se îmbunătățește melatonina, se produce magia
Atunci când glanda pineală (sau cel de-al treilea ochi) se trezeș� te, pentru că generează frecvenț�e mai mari, aceste energii mai mari modifică chimia melatoninei; cu cât frecvenț�a este mai mare, cu atât mai mare este modificarea. Această translare a informaț�iei î�n mod chimic este cea care te pregăteș� te pentru acele momente transcendentale, mistice. Deschizi uș� a către dimensiuni superioare ale spaț�iului ș� i ale timpului. De aceea î�mi place să î�i spun glandei pineale alchimistul: pentru că transmută melatonina î�n niș� te neurotransmiț�ători foarte profunzi ș� i radicali. Priveș� te figura 12.10. Pe măsură ce frecvenț�ele mai mari ș� i stările superioare ale conș� tiinț�ei interacț�ionează cu glanda pineală, printre primele lucruri care se produc este faptul că aceste frecvenț�e transmută melatonina î�n compuș� i chimici numiț�i benzodiazepine. Benzodiazepinele sunt o clasă de substanț�e, din care se produce Valiumul,
454
SUPRANATURAL
care anesteziază mintea analitică, î�ncât, brusc, creierul gânditor se relaxează ș� i se opreș� te din analiză. Potrivit scanărilor funcț�ionale ale creierului, benzodiazepinele suprimă activitatea neuronală î�n amigdală, centrul de supravieț�uire al creierului. Acest lucru limitează substanț�ele chimice care te fac să resimț�i teama, furia, agitaț�ia, agresiunea, tristeț�ea sau durerea.4 Acum, corpul tău se simte calm ș� i relaxat, î�nsă mintea ta este trează.
Figura 12.10 Vezi diferiții metaboliți ai melatoninei care sunt creați atunci când glanda pineală se conectează la frecvențe mai rapide decât lumina vizibilă normală, iar molecula mistică beneficiază de o actualizare biologică.
Glanda pineală
455
O altă substanț� ă chimică creată din melatonină produce o clasă de antioxidanț� i foarte puternici, numiț� i pinoline (vezi figura 12.10). Pinolinele sunt importante deoarece atacă radicalii liberi, care vătămează celulele ș� i provoacă î�mbătrânirea. Aceș� ti antioxidanț�i sunt anti-cancer, anti-î�mbătrânire, anti-boli cardiace, anti-accident vascular cerebral, anti-neurodegenerativi, antiinflamatori ș� i antimicrobieni. Aceasta este o formulă perfectă pentru a î�mbunătăț�i rolul normal al melatoninei ca antioxidant, dându-i rolul unui antioxidant supraî�ncărcat, care regenerează ș� i vindecă organismul î�ntr-o măsură mai mare decât o face î�n mod normal molecula de melatonină. (Vezi antioxidanț�ii puternici enumeraț�i î�n figura 12.10, care sunt cu toț�ii produș� i din metaboliț�ii melatoninei.)
Dacă iei molecula res p ectivă ș� i o transformi î�ntr-un produs î�nrudit cu melatonina, dai peste acelaș� i produs chimic care face animalele să hiberneze. Atunci când melatonina (care ne face să dormim ș� i să visăm) se transformă, chiar ș� i î�ntr-o măsură foarte mică, î�n această moleculă mai puternică, ea transmite un mesaj care î�mpinge odihna ș� i regenerarea ș� i mai departe. Acest mesaj determină totodată î�ncetinirea metabolismului organismului, î�n unele cazuri pentru luni î�ntregi. De aceea, atunci când mamiferele hibernează, de regulă, ele renunț�ă la obiceiurile din habitatul lor; de exemplu, î�ș�i pierd apetitul sexual, pofta de mâncare, interesul sau necesitatea de a se deplasa î�n mediul lor ș� i conexiunea î�n relaț�iile lor sociale. Se ascund pentru a se proteja ș� i pentru a se simț�i î�n siguranț�ă, iar pe parcursul acestei retrageri, corpul lor intră î�n stază. Acelaș� i lucru ar putea fi valabil ș� i pentru noi, deoarece aceste valori cresc. Pentru că trupul nu mai joacă rolul minț�ii, ne pierdem temporar interesul pentru lumea exterioară; ș� i, pentru că nu
456
SUPRANATURAL
avem impulsuri biologice ș� i nu suntem distraș� i de nevoile fiziologice, suntem capabili să ne d e plasăm mai mult î�n momentul prezent ș� i să pătrundem mai profund î�năuntru. Dacă va fi să visezi visul viitorului, n-ar fi o idee bună să î�ț�i dai trupul la o parte din drum?
Dacă iei molecula respectivă ș� i o transformi din nou, vei produce aceeaș� i substanț�ă chimică care se regăseș� te la anghila electrică – o substanț�ă chimică fosforescentă, bioluminescentă, care amplifică energia din sistemul nervos. Poț�i revedea iarăș� i figura 12.10. Acest produs chimic poate fi suficient de puternic pentru a provoca un ș� oc semnificativ. Am o puternică bănuială că aceasta este substanț� a chimică rară care influenț�ează creierul să proceseze acele amplitudini ale energiei pe care le-am măsurat î�n mod repetat la cursanț�ii noș� tri. Gândeș� te-te numai la anghila electrică, care se aprinde de energie când este stimulată. Asta se î�ntâmplă ș� i î�n creier când se activează. Î�nsă energia ș� i informaț�ia create nu provin dintr-o experienț�ă din mediul nostru, percepută prin intermediul simț�urilor, ci dinăuntrul creierului, provocată de o î�mbunătăț�ire a frecvenț�ei. Când vedem acele niveluri de energie ridicată î�n creier, ș� tim că persoana are o experienț�ă profundă ș� i subiectivă care poate fi măsurată î�n mod obiectiv.
Gândeș� te-te o clipă la asta. Glanda pineală produce serotonină ș� i melatonină î�n urma impulsului senzorial primit din mediul î�nconjurător prin intermediul ochilor. Această lumină vizibilă provenită de la Soare ne face să ne armonizăm cu mediul nostru, printr-un proces pe care noi î�l numim ritmul circadian. Ca rezultat al acestui proces, serotonina ș� i melatonina transportă informaț�ii egale cu frecvenț�a provenită din lumea fizică. Pentru că percepem
Glanda pineală
457
lumina vizibilă prin intermediul simț�urilor, acele molecule sunt î�nnăscute î�n oameni; astfel ele sunt echivalente cu realitatea sferei noastre tridimensionale.
Adu-ț�i aminte, după cum a spus Einstein, că plafonul acestei lumi materiale este viteza luminii. Dar ce se î�ntâmplă pe măsură ce creierul procesează o creș� tere a frecvenț�ei ș� i a informaț�iei dintr-un tărâm aflat dincolo de simț�uri ș� i dincolo de viteza luminii? Este oare posibil ca informaț�ia ș� i energia provenite din câmpul unificat să schimbe chimia melatoninei, transformând-o î�ntr-un echivalent chimic î�n creier? Ș� i oare creierul nostru ar putea traduce aceste frecvenț�e î�ntr-un mesaj? Dacă energia este epifenomenul materiei, este logic ca informaț�iile care provin de la o frecvenț�ă mai rapidă decât lumina vizibilă să fie capabile să transforme structura moleculară a melatoninei î�n elixire profunde î�n creier. Glanda pineală este responsabilă pentru translarea informaț�iei respective î�ntr-o variaț�ie chimică a melatoninei; prin urmare, molecula poartă un mesaj aferent frecvenț�ei respective. Această nouă frecvenț�ă influenț�ează acum un super-compus chimic î�mbunătăț�it. Nu mai este natural – este ceva supranatural. Melatonina are parte de un proces de î�nnoire. Nu doar că această substanț�ă chimică fosforescentă, bioluminescentă, măreș� te energia creierului, dar sporeș� te ș� i imagistica pe care mintea o percepe î�n mod intern, astfel î�ncât totul pare a fi făcut din lumină vie, suprarealistă, luminiscentă. Drept urmare, oamenii au raportat că au perceput culori nemaivăzute vreodată, deoarece ele există î�n afara experienț�ei cunoscute a spectrului vizibil al luminii. Aceste culori par a fi lumini profunde, nepământene, strălucitoare, ca dintr-o lume Tehnicolor, lucidă, opalescentă,
458
SUPRANATURAL
de o frumuseț�e suspendată. Totul pare ca ș� i cum ar emite o lumină frumoasă, făcută din energie vie ș� i radiantă, pe care o poț�i simț�i. Această lume de aureole aurii, sclipitoare ș� i luminoase, dinăuntrul ș� i din jurul tuturor lucrurilor pare mai luminoasă decât realitatea î�ntemeiată senzorial. Ș� i, bineî�nț�eles, va fi dificil să î�ț�i î�ndepărtezi atenț�ia de la toată această frumuseț�e. Î�ntrucât toată atenț�ia ta este asupra experienț�ei, va părea că te afli, de fapt, acolo, prezent cu totul, î�n această altă lume sau dimensiune.
Priveș� te din nou figura 12.10. Dacă modifici melatonina î�ncă o dată, produci substanț�a chimică numită dimetiltriptamină (DMT), una dintre cele mai puternice substanț�e halucinogene cunoscute de om. Este aceeaș� i substanț� ă chimică găsită î�n ayahuasca, un leac spiritual tradiț�ional din plante, folosit î�n ceremonii de către indigenii de pe Amazon. Se spune că principalul ingredient activ al DMT creează viziuni spirituale, profunde despre misterul sinelui. Atunci când ingerezi ayahuasca sau alte substanț� e chimice din plante care conț�in această moleculă, corpul primeș� te doar DMT, dar când glanda pineală este activată, ea primeș� te î�ntregul amestec de substanț�e chimice menț�ionate anterior – ș� i acest lucru determină unele experienț�e interioare foarte profunde. S-a raportat că unele dintre aceste experienț�e au creat o dilatare profundă a timpului (timpul pare infinit), călătorii î�n timp, incursiuni pe tărâmuri paranormale, viziuni ale unor modele geometrice complexe, î�ntâlniri cu ființ�e spirituale ș� i alte realităț�i misterioase interdimensionale. Mulț�i dintre cursanț�ii noș� tri raportează că, î�n timpul meditaț�iei glandei pineale, au avut î�ntâlniri uimitoare dincolo de lumea lor fizică cunoscută.
Glanda pineală
459
Când aceste substanț�e chimice sunt eliberate î�n creier, mintea trăieș� te experienț�e care par mai reale decât orice situaț�ie î�ntâlnită vreodată de o persoană î�n realitatea bazată pe simț�uri. Această nouă dimensiune este dificil de exprimat î�n cuvinte. Inedita experienț�ă rezultată se va desfăș� ura ca o necunoscută completă, iar dacă te predai î�n braț�ele ei, merită de fiecare dată.
Conectarea la dimensiuni mai înalte: glanda pineală ca transductor
Î�n funcț�ie de traducerea pe care o foloseș� ti, iată ce a spus Iisus î�n Matei 6:22: „Ochiul este lumina trupului. Dacă ochiul tău este sănătos, tot trupul tău va fi plin de lumină”*. Cred că se referea la activarea glandei pineale, deoarece acest lucru ne permite să percepem un spectru mai larg al realităț�ii. Mulț�i dintre cursanț�ii noș� tri pot atesta faptul că, atunci când glanda lor pineală este activată – când se conectează pe deplin la câmpul unificat – î�ntregul lor corp se umple de energie ș� i lumină. Î�ncepând din câmpul cosmic, energia de dincolo de simț�uri pătrunde prin creș� tetul capului ș� i le străbate î�ntregul corp. Când se î�ntâmplă acest lucru, au parte de informaț�ii pe care le pot descărca de dincolo de baza memoriei lor sau de cunoscutele previzibile din viaț� a lor zilnică – ș� i totul î�ncepe cu modificarea chimică a melatoninei î�n glanda pineală. Prin intermediul tuturor cercetărilor mele despre glanda pineală, am ajuns la o î�nț�elegere proprie, pe care o pot defini astfel: Glanda pineală este un superconductor cristalin care trimite și primește informații prin transducția
* Traducere de pr. Dumitru Cornilescu. (n.tr.)
460
SUPRANATURAL
semnalelor vibraționale energetice (frecvența de dincolo de simțuri, cunoscută și drept câmp cuantic) și o translează în țesut biologic (creierul și mintea), sub forma imaginilor semnificative, la fel cum o antenă translează diferite canale pe un ecran TV. Când glanda pineală este activată, pentru că acum ai această antenă mică î�n creier, cu cât frecvenț�a este mai ridicată, cu atât se exercită mai multă energie asupra modificării ș� i transmutării chimiei melatoninei. Ca urmare a acestei schimbări la nivel chimic, vei obț�ine o experienț�ă foarte diferită de cea produsă î�n mod normal de melatonină. Mai exact spus: vei obț�ine o imagine mai clară. Gândeș� te-te î�n felul următor: Cu cât frecvenț�a este mai mare, cu atât te vei simț� i ca ș� i cum ai trece de la ecranul unui televizor din anii 1960 la o experienț� ă IMAX 3-D, de 360 de grade, completată cu un sistem de sunet circular. Melatonina, neurotransmiț�ătorul viselor, se transformă î�ntr-un neurotransmiț�ător mai puternic ș� i mai lucid, pentru a face visele noastre mai reale.
Î�n timpul acestui proces, glanda pineală are un complice, ș� i anume glanda pituitară. Aceasta seamănă cu o pară ș� i se află î�n spatele punț�ii nasului superior, chiar î�n mijlocul creierului. Partea din faț�ă (anterioară) este responsabilă de fabricarea majorităț�ii substanț�elor chimice care influenț�ează glandele ș� i hormonii asociaț�i cu fiecare dintre centrii noș� tri energetici. Odată ce glanda pineală este activată ș� i secretă anumiț�i metaboliț�i actualizaț�i5, spatele (posteriorul) glandei hipofize se trezeș� te, declanș� ând producerea a două substanț�e chimice importante – oxitocină ș� i vasopresină.6 Primul compus chimic, oxitocina, este cunoscut pentru că produce emoț�ii superioare, care umplu inima de iubire
Glanda pineală
461
ș� i de bucurie (a fost numit substanț�a chimică a legăturilor emoț�ionale sau hormonul apropierii). Când nivelul de oxitocină este peste normal, majoritatea oamenilor trăiesc sentimente intense de dragoste, iertare, compasiune, bucurie, integritate ș� i empatie – nu e o stare interioară pe care ai fi, probabil, dispus să o schimbi cu ceva din exterior. (Aceste stări sunt, la urma urmei, î�nceputul iubirii necondiț�ionate.) Când oxitocina depăș� eș� te un anumit nivel, cercetările arată că este dificil să porț�i pică cuiva. Î�ntr-un studiu realizat de oamenii de ș� tiinț�ă de la Universitatea din Zurich, 49 de participanț�i au jucat, de 12 ori la rând, o variantă a jocului cunoscut sub numele de Jocul Î�ncrederii. Î�n cadrul lui, un investitor cu o anumită sumă de bani trebuie să decidă fie să o păstreze, fie să î�mpartă o parte cu alt jucător, numit mandatar. Indiferent de suma pe care o î�mparte investitorul mandatarului, aceasta se triplează automat. Mandatarul se confruntă atunci cu o decizie: să păstreze toț�i banii, nedând nimic investitorului, sau să î�mpartă suma triplă cu investitorul, care î�n mod evident speră să obț�ină un profit. De fapt, prin decizia de tip așa / sau altfel se ajunge la trădare. Dacă un act egoist î�nseamnă victoria mandatarului, pentru investitor î�nseamnă pierdere. Dar ce se î�ntâmplă dacă intervine oxitocina î�n ecuaț�ie? Î�n cadrul studiului, cercetătorii le-au dat unor participanț�i să inhaleze o picătură de oxitocină chiar î�nainte de joc, î�n timp ce altora le-au administrat o picătură de placebo. Cercetătorii au efectuat apoi scanări cerebrale IRMf (imagistică prin rezonanț�ă magnetică funcț�ională) asupra investitorilor, î�n timp ce luau deciziile cu privire la suma de investit ș� i se î�ntrebau dacă să aibă sau nu î�ncredere.
462
SUPRANATURAL
După primele ș� ase runde, investitorii au fost informaț�i cu privire la investiț�iile lor ș� i au fost anunț�aț�i că î�ncrederea le-a fost î�nș� elată î�n aproximativ jumătate din timp. Participanț�ii care au primit placebo î�nainte de joc s-au î�nfuriat ș� i s-au simț�it trădaț�i, aș� a că au investit mult mai puț�in î�n următoarele ș� ase runde. Î�nsă participanț�ii care au primit o picătură de oxitocină au investit aceeaș� i sumă ca ș� i î�n primele runde, î�n ciuda faptului că fuseseră trădaț�i. Scanările IRMf au arătat că zonele cheie ale creierului afectate au fost amigdala (asociată cu frica, anxietatea, stresul ș� i agresivitatea) ș� i striatul dorsal (care ghidează viitoarele comportamente pe baza reacț�iilor pozitive). Participanț�ii care au primit oxitocină au avut o activitate mult mai redusă î�n amigdală, echivalând cu o mai scăzută furie ș� i teamă că vor fi trădaț�i din nou, precum ș� i cu o teamă redusă de pierderi financiare. Ei au avut, totodată, o activitate mult mai scăzută î�n striatul dorsal, ceea ce î�nseamnă că nu au mai avut nevoie să se bazeze pe rezultate pozitive pentru a lua decizii viitoare.7 După cum arată acest studiu, î�n momentul î�n care hipofiza posterioară secretă substanț�ele sale chimice ș� i nivelul de oxitocină creș� te, acest lucru blochează centrii de supravieț�uire din amigdala creierului, adică î�ngheaț�ă circuitele fricii, tristeț�ii, durerii, anxietăț�ii, agresiunii ș� i mâniei. Apoi, singurul lucru pe care î�l simț�im este dragostea de viaț�ă. Am măsurat nivelurile de oxitocină ale cursanț�ilor noș� tri î�nainte ș� i după ateliere. La î�ncheierea evenimentului, unii dintre ei ș� i-au ridicat semnificativ nivelul. Când i-am intervievat, mulț�i dintre cursanț�i au spus î�ntruna: „Sunt atât de î�ndrăgostit de viaț�a mea ș� i de toț�i din ea. Nu vreau ca acest sentiment să dispară. Vreau să-mi amintesc acest sentiment pentru totdeauna. Ă� sta sunt eu cu adevărat”.
Glanda pineală
463
Celălalt compus chimic pe care î�l produce glanda pituitară când este activată glanda pineală se numeș� te vasopresină sau hormon antidiuretic. Pe măsură ce nivelul vasopresinei creș� te, organismul reț�ine î�n mod natural lichide, bazând corpul î�n mai mare măsură pe apă. Acest lucru este important deoarece, dacă ai de gând să procesezi o frecvenț�ă mai mare, ai nevoie de apă pe post de conductor, pentru a gestiona mai bine frecvenț�a crescută din organism ș� i pentru a transla apoi această frecvenț�ă î�n celule. Î�n momentul î�n care vasopresina creș� te, acest lucru stabilizează mai bine glanda tiroidă – care afectează timusul ș� i inima, care afectează suprarenalele, care afectează pancreasul, producând o cascadă de efecte pozitive până la organele sexuale.8 Când ne conectăm la aceste frecvenț�e mai mari, avem acces la un alt fel de lumină – o frecvenț�ă mai rapidă decât lumina vizibilă – ș� i, brusc, activăm î�n noi o inteligenț�ă superioară. Acum, deoarece glanda pineală este activată, putem recepta frecvenț�e mai î�nalte, ceea ce, la rândul său, produce o schimbare î�n chimie. Cu cât frecvenț�a receptată este mai ridicată, cu atât aceasta ne modifică chimia – ceea ce î�nseamnă că avem mai multe experienț�e vizuale, halucinogene ș� i energetice superioare. Cristalele din glanda pineală, care acț�ionează ca o antenă cosmică, sunt calea către aceste tărâmuri vibraț�ionale de lumină ș� i informaț�ie. Î�n acest fel, avem experienț�e interioare mai realiste decât cele externe. Aceste substanț�e chimice metabolice pineale pe care corpul tău le produce se potrivesc cu aceleaș� i situri receptoare precum serotonina ș� i melatonina, dar poartă un mesaj chimic foarte diferit, dintr-un domeniu de dincolo de
464
SUPRANATURAL
realitatea materială senzorială. Drept urmare, creierul este acum pregătit pentru o experienț�ă mistică, deschizând uș� a spre alte dimensiuni ș� i mutând individul dintr-o realitate spaț�iu-timp î�ntr-o realitate timp-spaț�iu. Î�ntrucât î�ntreaga frecvenț�ă poartă un mesaj ș� i acest mesaj este o schimbare î�n chimie, odată ce glanda pineală este activată ș� i î�ncepi să percepi ș� i să procesezi aceste frecvenț�e î�nalte, energii ș� i niveluri superioare ale conș� tiinț�ei, ele se prezintă deseori sub formă de modele geometrice complexe, percepute de regulă cu ochii minț�ii. Este un lucru bun: este informaț�ie. Când ai aceste experienț�e mistice, datorită faptului că sistemul tău nervos este atât de coerent, el este capabil să se adapteze la aceste mesaje super-coerente. Î�n î�ntunericul vidului, glanda pineală devine vortexul acestor modele foarte organizate ș� i pachete de informaț�ii ș� i, pe măsură ce î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia asupra lor, asemenea unui caleidoscop, acestea se schimbă ș� i evoluează î�n mod constant. Î�n acelaș� i mod î�n care un televizor preia frecvenț�ele ș� i le transformă î�n imagini pe ecran, glanda pineală translează chimic frecvenț�ele mai î�nalte î�n imagini vii, suprarealiste.
Î�n graficul 13 din secț�iunea color, poț�i vedea câteva dintre aceste modele geometrice, care se numesc geometrie divină (sau sacră). Astfel de modele există de mii de ani. Î�n capitolul 8, am menț�ionat că aceste modele arată ca niș� te mandale străvechi. Ele sunt energie ș� i informaț�ie sub formă de frecvenț�ă ș� i, dacă te poț�i abandona lor, creierul tău (prin intermediul glandei pineale) va transla aceste forme, mesaje ș� i informaț�ii î�n imagini, forme sau experienț�e lucide foarte vii. Cel mai bun lucru pe care î�l poț�i face, atunci când vezi sau experimentezi aceste modele, este să te abandonezi lor ș� i să nu forț�ezi să se î�ntâmple nimic.
Glanda pineală
465
Aceste modele ș� i forme nu sunt, de regulă, bidimensionale sau statice; î�n schimb, ele sunt vii, au profunzime ș� i includ modele matematice ș� i fractale foarte coerente fără sfârș� it ș� i infinit de complexe. Un alt mod de a î�nț�elege acest lucru este prin intermediul conceptului de cimatică. Derivat din cuvântul grecesc pentru „undă”, cimatica este un fenomen bazat pe vibraț�ie sau frecvenț�ă. Iată cum o poț�i vizualiza: Imaginează-ț�i că scoț�i capacul unei boxe vechi ș� i o aș� ezi pe spate. Dacă umpli boxa cu lichid, o luminezi ș� i î�ncepi să asculț�i la ea muzică clasică, î�n cele din urmă, frecvenț�a ș� i vibraț�ia muzicii vor crea unde permanente coerente. Aceste unde vor interfera una cu cealaltă ș� i, ulterior, vor crea modele geometrice î�n cadrul altor modele din cadrul altor modele. La fel ca î�n cazul caleidoscopului, vei vedea că aceste aranjamente geometrice evolutive devin din ce î�n ce mai bine organizate. Diferenț�a dintre imaginile din caleidoscop ș� i cimatică este că imaginile caleidoscopului par bidimensionale. Modelele geometrice, precum cimatica, par vii ș� i sunt tridimensionale sau chiar multidimensionale. Pe lângă apă, efectele vibraț�ionale ale chimiei pot fi translate pe nisip ș� i î�n aer; cu alte cuvinte, aceste trei medii preiau vibraț�iile ș� i frecvenț�a ș� i le transformă î�n modele geometrice coerente. (Dacă te interesează, poț�i găsi mai multe videoclipuri care arată acest lucru pe YouTube.)
Când glanda pineală preia informaț�ia, ea preia aceleaș� i tipuri de unde din mediul tău î�nconjurător. Aceste unde coerente, bine organizate, care există dincolo de spectrul luminos vizibil, sunt î�n mod constant consolidate î�n pachete de informaț�ii ș� i traduse î�n imagini de către glanda pineală. Ele sunt doar niș� te tipare de informaț�ii care se intersectează î�ntr-un mod foarte coerent ș� i, atunci când î�ț�i direcț�ionezi atenț�ia asupra lor, se modifică sau evoluează devenind tot
466
SUPRANATURAL
mai fractale, mai complexe, mai frumoase ș� i mai divine. Ele sunt î�n î�ntregime informaț�ii ș� i, î�ntocmai ca un traductor, glanda pineală preia informaț�ia ș� i o decodează sub formă de imagine. Acesta este unul dintre motivele pentru care am decis să folosesc caleidoscopul ca instrument î�n evenimentele noastre avansate, să instruim creierul cursanț�ilor să fie dezarmat atunci când se confruntă cu acest mod de imagistică complexă, precum ș� i să recunoască mai uș� or acest tip de informaț�ii – ș� i să se deschidă către el. Î�n plus, pe măsură ce caleidoscopul determină creierul să se deplaseze pe undele cerebrale alfa a sau teta ș� i tu devii mai receptiv, poț�i î�nț�elege cum, privind î�n el î�ntr-o stare de transă, î�ț�i pregăteș� te mintea subconș� tientă pentru o experienț�ă mistică. Odată ce glanda pineală preia imaginile, pune-ț�i centura de siguranț�ă, fiindcă lucrurile vor deveni interesante. S-ar putea să î�ț�i părăseș� ti corpul ș� i să călătoreș� ti printr-un tunel de lumină sau s-ar putea ca î�ntregul tău trup să se umple de lumină. S-ar putea chiar să simț�i că ai devenit î�ntregul univers ș� i, când te uiț�i î�n jos, la trupul tău, să te î�ntrebi chiar cum o să revii la el.
Când î�ncepi să ai aceste experienț�e foarte profunde, necunoscute, ai o opț�iune din două: te poț�i crispa de frică, pentru că e vorba de necunoscut, sau te poț�i abandona ș� i î�ncrede – pentru că este vorba de necunoscut. Cu cât te predai ș� i ai mai mare î�ncredere, cu atât experienț�a ta devine mai adâncă ș� i mai profundă, caz î�n care nu vei dori să te ridici din nou la starea de veghe, schimbând astfel undele cerebrale î�napoi î�n beta. Este, î�n schimb, momentul să te predai, să te relaxezi ș� i să pătrunzi ș� i mai adânc î�n această stare transcendentală a conș� tiinț�ei. Î�n acest moment, nu
Glanda pineală
467
dormi, nu eș� ti treaz, nu visezi – eș� ti transcendent acestei realităț�i. Dacă chimia creierului tău este corectă, corpul va fi complet ș� i totalmente sedat. Pentru asta ne-am pregătit: pentru a percepe un nivel mai mare de integralitate, unitate, dragoste ș� i conș� tiinț�ă superioară. Ș� i mai urmează…
Modificarea la nivel chimic creează o realitate nouă
Imaginează-ț�i că, î�n acest moment, toate simț�urile tale devin mai acute cu 25%. Dacă acesta ar fi cazul, tot ce vezi, auzi, guș� ti, miroș� i ș� i atingi te-ar face să devii mult mai conș� tient de toate cele din jur. Dacă conș� tiinț�a ș� i conș� tientizarea sunt acelaș� i lucru, atunci, pe măsura ridicării conș� tiinț�ei, energia primită de creierul tău ar creș� te la rândul ei (pentru că nu poț�i avea o schimbare a conș� tiinț�ei fără o schimbare a energiei sau invers). Pe măsură ce creierul se conectează la o frecvenț�ă diferită care procesează un nou flux de conș� tiinț�ă, el se activează literalmente ș� i, pentru că percepi amplificarea simț�urilor, ajungi la un nivel superior de conș� tientizare. Cu cât este mai mare energia sau frecvenț�a, cu atât sunt mai mari modificările tale la nivel chimic ș� i, cu cât sunt ele mai mari, cu atât experienț�a ta va fi mai lucidă. Deci, atunci când eș� ti î�n această stare transcendentală, te simț�i mai treaz ș� i mai conș� tient decât eș� ti î�n realitatea de zi cu zi. Pe măsură ce conș� tientizarea ta se amplifică, ar trebui să te simț�i ca ș� i cum ai fi cu adevărat î�n acea realitate transcendentală. Dacă preiei informaț�ii de dincolo de simț�uri, informaț�ii care nu provin de la lumina vizibilă sau de la Soare, este
468
SUPRANATURAL
firesc atunci să se numească „al treilea ochi”. Pentru că ai avut o experienț�ă interioară atât de profundă ș� i, din moment ce experienț�ele noi asamblează reț�ele neurale noi, această experienț�ă î�ț�i î�mbogăț�eș� te circuitele cerebrale. Pe măsură ce corpul tău procesează aceste energii superioare, ele î�ț�i modifică chimia ș� i, dacă rezultatul final al unei experienț�e este o emoț�ie, atunci această experienț�ă creează sentimente ș� i emoț�ii superioare. Când se activează, vezi cu un ochi diferit, prin intermediul viziunii interioare. Dacă acumularea sentimentelor echivalează cu o emoț�ie, iar emoț�ia este energie, atunci ș� tim că, atunci când ai emoț�ii de supravieț�uire, î�ntrucât acestea î�nseamnă o diminuare a frecvenț�ei, te simț�i mai mult ca densitate a materiei ș� i chimie. Dar, pe măsură ce trăieș� ti aceste stări superioare ale conș� tiinț�ei, î�ntrucât vibrează la o frecvenț�ă mai î�naltă, vei î�ncepe să te simț�i mai puț�in ca materie sau chimie ș� i mai mult ca energie. De aceea eu numesc această energie sub formă de sentimente emoț�ii superioare.
Dacă mediul activează genele dintr-o celulă ș� i experienț�ele din mediul î�nconjurător creează emoț�ii – iar emoțiile sunt reacția chimică în urma experienței din mediul înconjurător – atunci, dacă nu se schimbă nimic î�n mediul extern, nu se schimbă nimic î�n mediul interior al corpului (care este î�n continuare mediul exterior al celulei). De exemplu, atunci când trăieș� ti ani de zile cu aceleaș� i emoț�ii auto-limitative, trupul nu se schimbă niciodată biologic, fiindcă nu cunoaș� te diferenț�a dintre emoț�ia provenită din mediul exterior ș� i cea provenită din mediul interior. Î�n schimb, organismul consideră că trăieș� te î�n aceleaș� i condiț�ii de mediu, deoarece aceleaș� i emoț�ii produc aceleaș� i semnale chimice. Aș� a cum corpul trăieș� te î�ntr-un mediu extern
Glanda pineală
469
î�n care nimic nu se schimbă, celula trăieș� te î�ntr-un mediu chimic î�n care nimic nu se schimbă.
Dar, când î�ncepi să ai aceste experienț�e interne de conș� tientizare accentuată ș� i de conș� tiinț�ă extinsă – experienț�e care sunt mai reale ș� i mai senzoriale decât oricare altele din trecut – î�n momentul î�n care simț�i o emoț�ie nouă sau o energie extatică nouă, ț�i-ai modificat deja starea internă ș� i, prin urmare, acorzi mai multă atenț�ie imaginilor realităț�ii create î�n tine. Ș� i, dacă ai o experienț�ă nouă care este atât de reală, ea captează toată atenț�ia creierului, î�ntrucât această nouă experienț�ă (sau trezire) î�ntipăreș� te neurologic evenimentul î�n creier. Această nouă emoț�ie creează acum o memorie pe termen lung, iar aceste noi emoț�ii activează noi gene, dar de această dată experienț�a care creează memoria pe termen lung nu vine din mediul exterior; vine din mediul interior – care este î�n continuare mediul exterior al celulei. Pentru că evenimentul este atât de puternic î�ncât n-ai cum că nu fii conș� tient:
• cu cât este mai mare energia, cu atât este mai mare conș� tiinț�a; • cu cât este mai mare conș� tiinț�a, cu atât este mai mare conș� tientizarea;
• cu cât este mai mare conș� tientizarea, cu atât ai o mai largă experienț�ă a realităț�ii.
După cum ș� tim, î�ntreaga percepț�ie se bazează pe modul î�n care creierul este conectat la experienț�ele noastre din trecut. Nu percepem lucrurile î�n realitatea noastră aș� a cum sunt; percepem realitatea aș� a cum suntem noi. Dacă tocmai ai avut o experienț�ă internă î�n care ai văzut ființ�e mistice profunde; ai văzut o strălucire, un halo sau o
470
SUPRANATURAL
lumină î�n jurul a tot; ai simț�it integralitatea, unitatea ș� i interconectarea tuturor ființ�elor ș� i tuturor lucrurilor; sau ai experimentat un timp ș� i un spaț�iu complet diferite, atunci când deschizi ochii post experienț�ă, spectrul realităț�ii î�n starea ta de veghe va fi extins. Asta pentru că experienț�a interioară ț�i-a schimbat creierul ș� i acum eș� ti conectat neurologic pentru perceperea unei expresii mai ample a realităț�ii. Acesta este modul î�n care î�ncepi să schimbi cine eș� ti, la interior. Acesta este modul î�n care î�ț�i modifici experienț�a î�n lumea tridimensională a materiei. Evoluț�ia, atât la nivel individual, cât ș� i la nivel de specie, este un proces lent. Ai experienț�e, eș� ti rănit, î�ț�i î�nveț�i lecț�ia, creș� ti puț�in. Apoi, ai parte de mai multă durere, î�nveț�i altă lecț�ie, treci la următoarea provocare, reuș� eș� ti să î�ț�i atingi ț�elurile, î�ț�i stabileș� ti noi obiective, creș� ti din nou ș� i ciclul continuă. Este un proces lent, pentru că nu primeș� ti prea multe informaț�ii din mediul tău extern.
Dar odată ce ai aceste experienț�e interne necunoscute, care sunt mai reale decât oricare altele din lumea exterioară, nu mai poț�i vedea realitatea î�n aceeaș� i manieră, fiindcă experienț�a te schimbă profund. Altfel spus, beneficiezi de o î�mbunătăț�ire sau o actualizare de soft. Dacă î�ntreaga realitate pe care o percepi se bazează pe experienț�ele tale ș� i tocmai ai avut o experienț�ă interdimensională, creierul va putea să perceapă ceea ce a existat dintotdeauna, dar nu ai putut percepe niciodată î�nainte pentru că ț�i-au lipsit circuitele cerebrale. Dacă vei avea î�n mod constant aceste experienț�e expansive, vei percepe î�n mod continuu un spectru din ce î�n ce mai larg al realităț�ii. Acest lucru ridică vălul iluziei, iar atunci când vălul este ridicat, poț�i vedea realitatea aș� a cum
Glanda pineală
471
este cu adevărat: vibrând, strălucind, conectată ș� i sclipind î�ntr-o lumină luminescentă, iar energia impulsionează î�ntregul proces. Te conectezi acum la un spectru mai larg de informaț�ii î�n care, brusc, totul arată ș� i se simte diferit decât atunci când l-ai văzut pur ș� i simplu ca materie, iar relaț�ia ta se schimbă. Aș� a ș� i-au croit drum misticii ș� i maeș� trii spirituali: prin conectarea la lumea interioară ș� i prin extinderea percepț�iei lor asupra naturii realităț�ii î�n lumea lor exterioară. Imaginează-ț�i cine ai putea deveni dacă ai î�nceta să trăieș� ti după semnele distinctive ale primilor trei centri energetici inferiori, inclusiv supravieț�uirea, teama, durerea, separarea, furia ș� i competiț�ia, ș� i ai trăi, î�n schimb, din inimă ș� i ai acț�iona din dragoste, unitate ș� i din conexiunea cu toate lucrurile, atât cele văzute cât ș� i cele nevăzute. Având suficiente experienț�e interdimensionale din informaț�ia de dincolo de simț�uri, misticii ș� i maeș� trii spirituali nu mai păreau egali cu genele cu care s-au născut. Nu mai procesau cerebral lucrurile î�n felul î�n care creierul lor fusese programat la naș� tere – î�n modul î�n care creierul uman a fost setat vreme de mii de ani. Î�n schimb, datorită interacț�iunii lor cu câmpul cuantic, au creat conș� tiinț�a, circuitul ș� i mintea necesare pentru a percepe o realitate diferită – una care a fost tot timpul acolo. Aceste proprietăț�i mitice ș� i magice ale glandei pineale, alchimistul creierului, nu sunt, cu siguranț�ă, informaț�ii noi, deș� i se pare că ș� tiinț�a modernă află abia acum ceea ce civilizaț�iile străvechi au ș� tiut dintotdeauna.
472
SUPRANATURAL
Figura 12.11 Aceste cercuri în lanurile agricole, descoperite în Roundway, Marea Britanie, pe 23 iulie 2011, prezintă structura chimică a melatoninei… Poate că cineva încearcă să ne spună ceva.
Glanda pineală
473
Melatonina, matematica, simbolurile antice și glanda pineală
Pe 23 iulie 2011, î�ntr-o zonă rurală a Angliei, î�n apropiere de Devizes, Wiltshire, au apărut niș� te cercuri î�n culturile agricole care seamănă foarte mult ca structura chimică a melatoninei. (Vezi figura 12.11.) Sunt aceste cercuri din câmpurile agricole o farsă elaborată? Sau există cineva, undeva, î�ntr-o altă dimensiune, care î�ncearcă să ne spună ceva? Pe măsură ce vei citi această secț�iune, vei putea decide singur dacă aceste lucruri se î�ntâmplă prin coincidenț�ă sau prin design inteligent. Creierul are două emisfere, iar dacă le î�mparț� i la jumătate prin secț� ionarea creierului pe mijloc, vei realiza aș� a-numita tăietură sagitală. Când priveș� ti tăietura sagitală din figura 12.12, acordă o atenț�ie deosebită locului ș� i formaț�iunii colective a glandei pineale, a talamusului, a hipotalamusului, a glandei hipofize ș� i a corpului calos. Oare formaț�iunea asta î�ț�i aminteș� te de ceva? Menită să semnifice protecț�ie, putere ș� i stare bună de sănătate, ea este un simbol egiptean antic numit Ochiul lui Horus. Este oare posibil să existe o î�nvăț�ătură antică despre sistemul nervos autonom, sistemul reticular de activare, poarta talamică ș� i glanda pineală? Egiptenii trebuie să fi ș� tiut semnificaț�ia sistemului nervos autonom ș� i ș� i-au dat seama că activarea glandei pineale î�nsemna că puteau pătrunde î�n altă lume sau î�n alte dimensiuni.9
474
SUPRANATURAL
Figura 12.12 Dacă secționezi creierul pe mijloc, poți vedea creierul limbic. Aruncă o privire și vei observa o asemănare izbitoare cu Ochiul lui Horus.
Î�n sistemul de măsurare egiptean, Ochiul lui Horus reprezenta ș� i un sistem de cuantificare fracț�ionară pentru măsura părț�ilor unui î�ntreg. Î�n matematica modernă, î�l numim constanta Fibonacci sau ș� irul lui Fibonacci. Aș� a cum am menț�ionat mai devreme î�n carte, acesta este o formulă matematică care apare peste tot î�n natură, prezentă î�n modelele pe care le poț�i vedea î�n floarea-soarelui, scoici, ananas, pini, ouă ș� i chiar î�n structura galaxiei noastre, Calea Lactee. Cunoscută ș� i sub numele de spirala de aur, media de aur sau raportul de aur, constanta Fibonacci se caracterizează prin faptul că fiecare număr care urmează primelor două este suma celor două precedente. Dacă suprapui această formulă peste creier ș� i î�ncepi să o î�mparț�i î�n pătrate, adăugând un pătrat ș� i î�ncă un pătrat, vei obț�ine un model fractal, un model nesfârș� it, care se repetă la fiecare scară. Pornind de la glanda pineală, această
Glanda pineală
475
formulă evidenț�iază structura exactă a creierului (vezi figura 12.13). Acum î�ncepi să crezi că ar putea fi ceva special î�n legătură cu glanda pineală?
Figura 12.13 Dacă urmărești raportul de aur, constanta Fibonacci, de-a lungul circumferinței creierului, spirala se va termina exact în punctul glandei pineale.
Î�n mitologia greacă, Hermes era un mesager al zeilor care putea călători î�ntre tărâmurile pământeș� ti ș� i cele divine. Era considerat un zeu al tranziț�iilor ș� i al dimensiunilor, precum ș� i un ghid al vieț�ii de apoi. Simbolul său principal era caduceul, care consta din doi ș� erpi î�nfăș� uraț�i î�n jurul unui baston, al cărui vârf se desfăcea sub forma unor aripi sau păsări. (Vezi figura 12.14.) Caduceul, folosit de Hermes ca toiag, este adesea considerat un simbol al sănătăț�ii. Crezi că acei ș� erpi care se deplasează î�n sus reprezintă miș� carea energiei de-a lungul coloanei vertebrale, de la corp spre creier, iar aripile eliberarea sinelui, atunci când energia
476
SUPRANATURAL
ajunge la glanda pineală pentru a semnifica iluminarea? Coroana reprezintă cel mai î�nalt potenț�ial al nostru ș� i cea mai măreaț�ă expresie a divinului, atunci când ne activăm glanda pineală (reprezentată prin conul de pin). Î�ncoronarea Sinelui este cucerirea sinelui. De aceea am ales această imagine pentru coperta acestei cărț�i.
Figura 12.14
Meditația conectării la dimensiunile superioare ale timpului și spațiului Deoarece melatonina atinge cel mai î�nalt nivel î�ntre 1.00 ș� i 4.00 dimineaț�a, acesta este cel mai bun moment pentru a practica această meditaț�ie. Î�ncepe prin activarea centrului inimii cu o melodie. Binecuvântează-ț�i apoi centrii energetici, î�ncepând cu cel mai de jos, după cum ai
Glanda pineală
477
î�nvăț�at î�n meditaț�ia binecuvântării centrilor energetici, î�n capitolul 4. Binecuvântează acest centru energetic, direcț� ionându-ț�i mai î�ntâi atenț�ia î�n spaț�iul acelui centru energetic ș� i apoi î�n spaț�iul din jurul lui. Fă asta pentru primul ș� i apoi pentru cel de-al doilea centru energetic, după care concentrează-ț�i atenț�ia asupra primului și celui de-al doilea centru î�n acelaș� i timp. Continuă acest proces cu fiecare centru energetic, creând un câmp mai mare prin conectarea fiecărui nou centru energetic la centrii anteriori. Î�n cele din urmă, vei alinia toț�i cei opt centri ș� i energia din jurul î�ntregului corp, simultan. Asta ar trebui să dureze aproximativ 45 de minute. Apoi, î�ntinde-te pentru 20 de minute ș� i permite-i sistemului nervos autonom să preia comenzile pentru a echilibra corpul. Acum ridică-te ș� i practică respiraț�ia, urcând toată energia către creș� tetul capului. Ț� ine-ț�i respiraț�ia ș� i î�ncordează-te, comprimând cristalele glandei pineale, activând-o astfel ș� i creând un câmp electromagnetic. Acest câmp se va î�ntinde cât de mult posibil, după care î�ș�i va inversa direcț�ia ș� i va comprima aceste cristale. Pe măsură ce creș� ti frecvenț�a, vei recepț�iona sfere vibraț�ionale din ce î�n ce mai î�nalte ș� i apoi creierul va prelua acea informaț�ie ș� i o va transforma î�n imagini. Un ultim aspect legat de această respiraț�ie: vreau să subliniez că nu este necesar să respiri repede ș� i adânc, să î�ț�i î�ncordezi muș� chii intrinseci ș� i apoi să î�ț�i ț�ii respiraț�ia până î�n punctul î�n care devii vânăt la faț�ă. Vreau, î�n schimb, să respiri foarte î�ncet, lung ș� i constant, coordonând î�n mod egal respiraț�ia cu contracț�ia muș� chilor intrinseci, inspirând ș� i urmărind î�ncet această respiraț�ie până î�n creș� tetul capului.
478
SUPRANATURAL
Acesta este al patrulea mod î�n care poț�i activa glanda pineală. Când ai terminat cu respiraț�ia, concentrează-ț�i atenț�ia asupra locului dintre spatele gâtului ș� i spatele capului tău, î�n spaț�iu – localizezi această glandă ș� i, direcț�ionându-ț�i atenț�ia acolo, î�ț�i plasezi energia acolo. Menț�ine-ț�i atenț�ia acolo circa 5-10 minute. Ca un gând, o conș� tientizare ș� i o conș� tiinț�ă, fă-te foarte mic ș� i pătrunde î�n camera glandei pineale ș� i simte spaț�iul acelei camere, î�n centrul acestui organ, î�n spaț�iu. Zăboveș� te acolo aproximativ 5-10 minute. Apoi simte frecvenț�a ș� i spaț�iul de dincolo de marginile glandei. Radiază energia dincolo de acea cameră, î�n spaț�iul mare, î�ntunecat. Direcț�ionează această energie să poarte intenț�ia acestei glande de a elibera metaboliț�ii sacri pentru experienț�a mistică. Transmite informaț�ia respectivă î�n spaț�iul de dincolo de cap, î�n spaț�iu.
Acum, deschide-te, conectează-te la energia de dincolo de capul tău, î�n acel vast spaț�iu î�ntunecat, veș� nic ș� i doar receptează. Cu cât eș� ti mai conș� tient de această energie ș� i cu cât poț�i recepta mai mult această frecvenț�ă, cu atât vei modifica ș� i î�mbunătăț�i mai mult melatonina ș� i metaboliț�ii săi radicali. Nu te aș� tepta să se î�ntâmple ceva, nu î�ncerca să anticipezi – continuă doar să receptezi. Î�n cele din urmă, î�ntinde-te din nou ș� i î�ngăduie-i sistemului nervos autonom să preia controlul. Bucură-te de peisaj!
Capitolul 13
PROIECTUL COERENȚA: CREAREA UNEI LUMI MAI BUNE Trăim î�ntr-o epocă a extremelor, iar aceste extreme sunt atât o reflecț�ie a unei conș� tiinț�e vechi care nu mai poate supravieț�ui, cât ș� i a unei conș� tiinț�e viitoare, î�n care î�nsăș� i planeta Pământ ș� i noi toț�i ne transformăm. Această conș� tiinț�ă străveche este acț�ionată de emoț�ii de supravieț�uire, cum sunt ura, violenț�a, prejudecăț�ile, furia, teama, suferinț�a, competiț�ia ș� i durerea – emoț�ii care ne seduc să credem că suntem separaț�i unul de celălalt. Iluzia separării chinuie ș� i divide indivizii, comunităț�ile, societăț�ile, ț�ările ș� i pe î�nsăș� i Mama Natură. Nemulț�umirea, neglijenț�a, lăcomia ș� i lipsa de respect a activităț�ii umane ameninț�ă viaț�a, aș� a cum o cunoaș� tem. Strict prin logică ș� i raț�iune pură, acest tip de conș� tiinț�ă nu se mai poate susț�ine mult timp. Î�ntrucât totul se î�ndreaptă spre polarităț�i extreme, fără î�ndoială, multe dintre sistemele actuale – fie ele politice,
480
SUPRANATURAL
economice, religioase, culturale, educative, medicale sau ecologice – se destramă odată cu prăbuș� irea paradigmelor antice. Acest aspect este cel mai vizibil î�n jurnalism, unde nimeni nu mai ș� tie ce să creadă. Unele dintre aceste modificări reflectă alegerile oamenilor, î�n timp ce altele reflectă niveluri de conș� tientizare personală î�n creș� tere. Un lucru este totuș� i evident: î�n această epocă a informaț�iei, tot ce nu este conform cu evoluț�ia acestei noi conș� tiinț�e iese la iveală.
Dacă nu ș� tii că există o creș� tere a frecvenț�ei ș� i a energiei care se produce î�n acest moment – o creș� tere a anxietăț�ii, a tensiunii ș� i a patimii – atunci se poate să nu fii atent la starea ta de a fi ș� i la interconexiunea omenirii cu această energie. Î�n plus faț�ă de transformările tensionate din mediul nostru politic, social, economic ș� i personal, mulț�i oameni se simt, totodată, ca ș� i cum timpul ar accelera: sau că se petrec mai multe î�ntâmplări î�ntr-o perioadă mai scurtă de timp. Î�n funcț�ie de viziunea personală, acest lucru ar putea fi sau un moment extraordinar de trezire, sau un moment istoric cauzator de anxietate. Indiferent cum ar fi, vechiul trebuie să dispară sau să se descompună, ca să facă loc apariț�iei unui lucru mai funcț�ional. Î�n acest fel evoluează oamenii, speciile, conș� tiinț�a ș� i chiar planeta. Această creș� tere a energiei, atât î�n ceea ce-i priveș� te pe oameni, cât ș� i î�n ceea ce priveș� te natura, ridică câteva î�ntrebări: Oare există niș� te factori mai puternici care influenț�ează corelaț�ia omenirii cu violenț�a, războiul, criminalitatea ș� i terorismul – ș� i, î�n sens invers, pacea, unitatea, coerenț�a ș� i dragostea? Ș� i există un motiv pentru care toate acestea se î�ntâmplă tocmai î�n acest moment?
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
Istoria proiectelor de realizare a păcii
481
Până î�n prezent, puterea proiectelor temporare de realizare a păcii a fost expusă ș� i testată practic temeinic î�n peste 50 de proiecte demonstrative ș� i 23 de studii ș� tiinț�ifice controlate de cercetători independenț� i din î�ntreaga lume.1 Rezultatele au demonstrat î�n mod constant un efect pozitiv î�n reducerea imediată a criminalităț�ii, a războiului ș� i a terorismului cu o medie de peste 70%.2 Gândeș� te-te puț�in. Dacă un grup de oameni se adună cu intenț�ia sau conș� tiinț�a colectivă de a schimba ceva sau de a produce un rezultat ș� i î�l creează cu energia ș� i emoț�iile păcii, unităț�ii sau unicităț�ii – fără să î�ntreprindă nimic fizic – respectiva comunitate poate produce schimbări î�n 70% din cazuri. Pentru a cuantifica rezultatele acestor studii, oamenii de ș� tiinț�ă folosesc o măsurătoare numită analiza pistă-decalaj. Scopul analizei pistă-decalaj este să descopere corelaț�iile dintre oameni ș� i incidente. De exemplu, dacă te uiț�i la analiza pistă-decalaj a unui fumător î�nrăit, aceasta va arăta că, cu cât o persoană fumează mai mult, cu atât creș� te probabilitatea de a face cancer pulmonar. Î�n privinț�a proiectelor de realizare a păcii, studiile au constatat că, cu cât sunt mai mulț�i cei care meditează sau realizatorii de pace (î�n combinaț�ie cu durata de timp î�n care ei meditează), cu atât este mai mare influenț�a pe care î�ntrunirea o are asupra reducerii incidenț�ei criminalităț�ii ș� i a violenț�ei î�n societate. Un exemplu puternic este proiectul de pace din Liban, care a reunit un grup de meditatori î�n Ierusalim, î�n august ș� i septembrie 1983, pentru a demonstra „influenț�a iradiantă a păcii”. Deș� i numărul celor care meditau a fluctuat î�n timp, el a fost adesea suficient de mare pentru a obț�ine efectul de super-radianță atât pentru Israel, cât ș� i pentru
482
SUPRANATURAL
Libanul î�nvecinat. Acest efect se produce atunci când un grup de meditatori special instruiț�i se reunesc î�n acelaș� i timp, zilnic, pentru a crea ș� i a iradia un efect pozitiv asupra societăț�ii. Rezultatele studiului cu o durată de două luni au arătat că, î�n zilele î�n care participanț�ii au avut o prezenț�ă ridicată la meditaț� ii, s-a î�nregistrat o scădere cu 76% a numărului de decese din timpul războiului. Alte efecte au inclus reducerea criminalităț�ii ș� i a incendiilor, reducerea accidentelor rutiere, diminuarea terorismului ș� i impulsionarea creș� terii economice. Rezultatele au fost apoi reproduse î�n ș� apte experimente consecutive, pe o perioadă de doi ani, î�n timpul apogeului războiului din Liban.3 Toate acestea au fost realizate pur ș� i simplu prin combinarea intenț� iei de pace ș� i coerenț�ă a oamenilor cu emoț�iile superioare ale iubirii ș� i compasiunii. Acest lucru demonstrează î�n mod clar că, cu cât este mai unificată conș� tiinț�a unui grup de oameni î�ntr-o energie superioară specifică, cu atât se pot schimba mai mult conș� tiinț� a ș� i energia celorlalț� i î�ntr-o manieră nelocală.
Î�ntr-un studiu de realizare a păcii, considerat a fi printre primele trei din emisfera vestică, un think tank* al Corporaț� iei RAND a adunat laolaltă aproape 8.000 de meditatori pe care i-a instruit să se concentreze pe pacea ș� i coerenț�a mondială, pe parcursul a trei perioade, cuprinse
* Think tank – asociaţie sau organizaţie de persoane specializate care
oferă, de regulă gratuit, informaţii necesare pentru a crea, a amplifica, a diminua, a înlătura, a organiza sau a optimiza un anume compartiment funcţional al societăţii – structura militară, economică politică, culturală. În timp ce think tank-urile susţin că relaţiile nu compromit integritatea cercetărilor lor, oficialii spun că aceste contribuţii sunt importante în avansarea politicilor, pentru că multe grupuri produc documente și găzduiesc forumuri sau reuniuni care susțin interesele guvernelor. (n.red.)
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
483
î�ntre 8 ș� i 11 zile fiecare, din 1983 până î�n 1985. Rezultatele au arătat că, î�n acest timp, terorismul mondial a fost redus cu 72%.4 Î�ț�i poț�i imagina rezultatele ș� i efectele pozitive, precum ș� i viteza cu care acestea s-ar produce, dacă acest tip de meditaț�ie ș� i conș� tientizare ar face parte din curriculum-ul educaț�ional?
Î�ntr-un alt studiu, de data aceasta î�n India, din 1987 până î�n 1990, 7000 de persoane s-au adunat pentru a se concentra asupra păcii mondiale. Î�n această perioadă de trei ani, lumea a asistat la transformări remarcabile î�n privinț� a păcii mondiale: Războiul Rece s-a î�ncheiat, Zidul Berlinului a căzut, războiul dintre Iran ș� i Irak a î�ncetat, Africa de Sud a î�nceput să elimine politica de apartheid, iar atacurile teroriste au î�ncetat. Ceea ce a surprins pe toată lumea a fost rapiditatea cu care s-au produs aceste schimbări globale, toate î�ntr-un mod relativ paș� nic.5 Î�n 1993, î�ntre 7 iunie ș� i 30 iulie, aproximativ 2.500 de meditatori s-au adunat la Washington, D.C., î�ntr-un experiment strict controlat, pentru a se concentra asupra păcii ș� i energiei coerente. Î�n primele cinci luni ale anului, numărul infracț�iunilor cu violenț�ă a fost î�n urcare, î�nsă, la scurt timp după î�ncetarea studiului, s-a produs o reducere statistică semnificativă a violenț�ei î�n Washington D.C. (măsurată de rapoartele FBI Uniform Crime), precum ș� i a infracț�ionalităț�ii ș� i a stresului.6 Aceste rezultate indică faptul că un grup relativ mic de oameni, uniț�i î�n dragoste ș� i î�n scop, poate avea un efect statistic semnificativ asupra unei populaț�ii diverse.
Pe 11 septembrie 2001, prin intermediul presei internaț�ionale, oamenii de pe planetă au trăit groaza, ș� ocul, frica, teroarea ș� i durerea, î�n timpul ciocnirii avioanelor de clădirile World Trade Center din New York ș� i de cea a
484
SUPRANATURAL
Pentagonului din Washington, D.C. ș� i a prăbuș� irii unuia pe un câmp de lângă Shanksville, Pennsylvania. Î�ntr-o clipă, conș� tiinț�a colectivă a lumii s-a conectat la acest eveniment. S-au produs manifestări emoț�ionale puternice pe î�ntreg globul, pe măsură ce oamenii au creat legături, s-au format comunităț�i ș� i au avut grijă unii de ceilalț�i.
Pe parcursul evenimentelor de la 11 septembrie, oamenii de ș� tiinț�ă de la Universitatea Princeton din cadrul Proiectului Conș� tiinț�ei Globale au colectat date prin internet de la mai mult de 40 de dispozitive din î�ntreaga lume. Pe măsură ce s-au adunat datele î�ntr-un server central din Princeton, New Jersey, oamenii de ș� tiinț�ă au asistat la schimbări dramatice ale modelelor din generatorul lor de evenimente aleatorii. (Un generator de evenimente aleatorii este precum aruncarea computerizată a unei monede. Măsoară de câte ori cade cap sau pajură, sau unu ș� i zero, aș� a că, statistic vorbind, ar trebui să producă rezultate apropiate de 50 / 50). Modificările dramatice ale modelelor imediat după eveniment i-au făcut pe oamenii de ș� tiinț�ă să stabilească faptul că reacț�ia emoț�ională colectivă a manifestării oamenilor a fost suficient de puternică î�ncât să poată fi măsurată efectiv î�n câmpul magnetic al Pământului.7 Î�n cele din urmă, toate aceste studii indică clar că există dovezi semnificative că meditaț�ia î�n grupuri de dimensiuni potrivite, cu meditatori instruiț�i, care î�ș�i schimbă emoț�iile ș� i energia, pot influenț�a ș� i crea efecte non-locale ș� i măsurabile asupra păcii ș� i coerenț�ei globale. Dacă aceste proiecte de realizare a păcii reprezintă o forț�ă de coerenț�ă pentru î�ntreaga societate, atunci există oare ș� i forț�e antitetice care ar putea să acț�ioneze î�mpotriva oamenilor, pentru a produce incoerenț�ă?
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
Relația Pământului cu ciclurile solare
485
Î�n timpul rotaț�iei zilnice a Pământului, î�n fiecare dimineaț�ă, Soarele luminează î�ntunericul, î�ncălzeș� te ș� i alină pământul după răcoarea nopț�ii, contribuie la fotosinteza plantelor ș� i la siguranț�a oamenilor. Din acest motiv, cu 14.000 de ani î�.Hr., adoraț�ia faț�ă de Soare a fost î�nscrisă pe lespezi de piatră ș� i pe pereț�ii peș� terilor. Nenumărate mitologii (inclusiv cele ale civilizaț�iilor din Egiptul antic ș� i Mesopotamia, ale mayaș� ilor ș� i aztecilor, precum ș� i ale aborigenilor australieni, pentru a numi doar câteva) au considerat Soarele ca fiind vrednic de î�nchinare ș� i, totodată, o sursă de î�nălț�are, iluminare ș� i î�nț�elepciune. Indiferent de loc, majoritatea culturilor au recunoscut Soarele drept principalul factor de reglare a vieț�ii de pe Pământ, pentru că, fără el, viaț�a de aici nu ar putea exista. Î�n cea mai mare parte, oamenii sunt ființ�e electromagnetice (entităț�i care transmit ș� i receptează î�n permanenț�ă mesaje prin energii vibraț�ionale) ale căror corpuri sunt alcătuite din lumină ș� i informaț�ii organizate gravitaț�ional. (De fapt, tot ce există material î�n această lume tridimensională este lumină ș� i informaț�ie organizate gravitaț�ional.) La fel cum ș� i noi suntem ființ�e electromagnetice individuale, o mică verigă î�n lanț�ul unei lumi electromagnetice, ale cărei părț�i individuale nu pot fi separate de î�ntreg.
Pe scară largă, este imposibil să negăm interconectivitatea dintre energia Soarelui, energia Pământului ș� i energia tuturor speciilor vii. La nivel micro, tot ce trebuie să faci este să te uiț�i la ciclul de viaț�ă al unui fruct sau al unei legume pentru a î�nț�elege această interdependenț�ă. Legumele sau fructele î�ncep sub forma unei seminț�e, iar când se î�ntrunesc anumite condiț�ii de mediu, ce ț�in de apă, temperatură, sol
486
SUPRANATURAL
bogat î�n nutrienț�i ș� i fotosinteză, seminț�ele pot să germineze. Î� n cele din urmă, rodirea seminț� ei devine parte integrantă a unui ecosistem, precum ș� i sursă de î�ntreț�inere ș� i hrană pentru diferite forme de viaț�ă. Acest lanț� complex ș� i acest echilibru delicat al evenimentelor î�ncep prin amplasarea unică a Pământului î�n sistemul nostru solar. Cunoscută sub numele de zonă locuibilă circumstelară, aceasta este intervalul de distanț�ă orbitală din jurul unei stele (Soarele nostru) î�n care o planetă poate păstra apa î�n formă lichidă. Deș� i Soarele este la aproximativ 145 de milioane de kilometri depărtare, atunci când devine activ, are consecinț� e semnificative asupra vieț� ii pe Pământ, deoarece Pământul ș� i Soarele sunt conectate prin câmpuri electromagnetice. Scopul câmpului electromagnetic al Pământului (vezi figura 13.1) este să-l protejeze de efectele dăunătoare ale radiaț�iei solare ș� i ale petelor solare, ale razelor cosmice ș� i ale altor forme meteorologice spaț�iale. Deș� i nu sunt î�nț�elese pe deplin, petele solare sunt zone relativ î�ntunecate, răcoroase ale Soarelui, cauzate de interacț�iunile produse î�n câmpul magnetic al Soarelui; acestea pot fi de până la 51.500 de kilometri î�n diametru. Gândeș� te-te la petele solare ca la capacul unei sticle de sifon; dacă scuturi sticla ș� i apoi scoț�i capacul, se va produce o mare eliberare de fotoni (lumină) ș� i alte forme de radiaț�ii de î�naltă frecvenț�ă.8
Dacă nu ar exista protecț�ia ș� i izolarea oferite de câmpurile electromagnetice ale Pământului, viaț�a, aș� a cum o ș� tim, nu ar putea exista, căci am fi bombardaț�i î�n mod constant de un flux continuu de particule ucigaș� e. De exemplu, când se produc explozii solare, câmpul electromagnetic al Pământului protejează planeta î�n faț�a trilioanelor de tone
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
487
de emisii fotonice, numite ejecț�ii coronare î�n masă. Ejecț�iile coronare î�n masă sunt explozii uriaș� e ale câmpurilor plasmatice ș� i magnetice ale coroanei solare*, care pot ajunge la milioane de kilometri depărtare î�n spaț�iu. Efectele lor tind să ajungă pe Pământ, î�n medie, după 24-36 de ore de la producerea lor.
Figura 13.1 Câmpul electromagnetic al Pământului
* Coroana este un tip de atmosferă formată din plasma, aflată în jurul
Soarelui sau a altor corpuri cerești, cel mai ușor de observat este în timpul unei eclipse totale de soare. Coroana solară se întinde în jurul cromosferei cu o grosime de sute de mii de kilometri sau mai mult (milioane). Structura sa este foarte complicată și atinge temperatura de ordinul unui milion de grade (temperatură dedusă din mișcarea particulelor acestui mediu foarte rarefiat). Coroana solară produce radio undele solare care au lungimi de undă metrice. În timpul maximului de pete coroana solară este bogată și răspândită uniform. Ea se reduce în timpul minimului de pete, în regiunea ecuatorului apar alungiri, iar la poli doar câteva fire scurte (denumite iarbă polară). (n.red.)
488
SUPRANATURAL
Aceste ejecț�ii comprimă câmpul Pământului, î�ncălzindu-i nucleul de fier. Pe măsură ce acest nucleu se modifică, el modifică câmpul electromagnetic al planetei. Aceste ejecț�ii fac parte din ciclurile solare care apar aproximativ o dată la 11 ani – ș� i au potenț�ialul de a afecta toate organismele vii de pe Pământ. Î�nregistrarea ciclurilor solare a î�nceput î�n 1755, î�nsă, î�n 1915, un băiat de 18 ani din Rusia, pe nume Alexander Chizhevsky, a dus cunoș� tinț�ele omenirii cu privire la relaț�ia Soarelui cu Pământul la un nivel superior, petrecându-ș� i vara observând Soarele. Î�n timpul verii, a î�nceput să emită ipoteze potrivit cărora perioadele de activitate solară ar putea avea efecte asupra lumii organice. Un an mai târziu, s-a î�nrolat î�n Primul Război Mondial ș� i, când nu lupta pentru Rusia, î�ș�i î�ndrepta din nou observaț�iile către Soare. El a remarcat că, î�n mod special, bătăliile aveau tendinț�a de a creș� te sau de a scădea, î�n funcț�ie de puterea exploziilor solare (vezi graficul 14 din secț�iunea color).9 Chizhevsky a compilat mai târziu istoricul a 72 de ț�ări, î�ntre anii 17491926, comparând numărul anual de evenimente politice ș� i sociale importante (cum ar fi declanș� area războaielor, revoluț�iile, izbucnirea epidemiilor ș� i violenț�a) cu creș� terea activităț�ii solare, demonstrând o corelaț�ie î�ntre activitatea Soarelui ș� i excitabilitatea umană. La fel de interesant, activitatea solară a fost asociată ș� i cu prosperitatea umană crescută, incluzând aici inovaț�iile î�n arhitectură, ș� tiinț�ă, artă ș� i schimbările sociale.10
Fiecare loc de pe grafic î�n care vezi linia roș� ie î�n urcare reprezintă o explozie solară activă sau o pată solară, produsă î�ntre anii 1750 ș� i 1922. Liniile albastre reprezintă evenimente istorice importante, care au avut loc î�n aceeaș� i
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
489
perioadă. Chizhevsky a stabilit, î�n cele din urmă, că 80% dintre cele mai semnificative evenimente ale acestor ț�ări au avut loc î�n timpul evenimentelor solare ș� i al activităț�ii geomagnetice.11 Eliberarea energiei solare – care transportă î�ntotdeauna informaț�ii – pare a fi î�n coerenț�ă aproape perfectă cu activităț�ile, energia ș� i conș� tiinț�a planetei noastre. Î�ntâmplător, î�n momentul î�n care scriu aceste rânduri, î�n 2017, suntem î�n mijlocul unui ciclu solar foarte activ. Î�n ultimul deceniu, s-au spus multe despre modul î�n care această energie solară afectează planeta ș� i toate formele de viaț�ă care o populează. Î�n 2012, pesimiș� tii au crezut că sfârș� itul calendarului mayaș� , corelat cu solstiț�iul din decembrie, î�nseamnă apropierea sfârș� itului lumii. Astăzi, astrologii vorbesc despre Epoca Vărsătorului (o epocă astrologică este o perioadă de aproximativ 2150 de ani, care corespunde cu timpul mediu necesar pentru ca echinocț�iul de primăvară să treacă de la o constelaț�ie a zodiacului la următoarea) ș� i despre cum se va inaugura o nouă conș� tientizare î�n rândul umanităț�ii. Astronomii ș� i cosmologii vorbesc despre alinierea galactică, un eveniment astronomic rar, î�ntâlnit o dată la 12.960 de ani, care aduce Soarele î�n aliniere cu centrul galaxiei Calea Lactee.
Indiferent ce crezi, toate aceste situaț�ii indică spre ciclurile solare care măresc energia venită de la Soare spre Pământ. Î�ntrucât suntem ființ�e electromagnetice, conectate la Pământ prin câmpuri electromagnetice ș� i protejate de Soare de către câmpurile electromagnetice, această creș� tere a energiei solare va schimba atât energia Pământului, cât ș� i energia noastră personală. Asta î�nseamnă că această nouă energie are potenț�ialul de a influenț�a ființ�ele umane
490
SUPRANATURAL
î�n mod pozitiv sau negativ, î�n funcț�ie de energia noastră individuală. De exemplu, dacă simț�i separare, trăieș� ti prin intermediul emoț�iilor de supravieț�uire ș� i eș� ti robul hormonilor ș� i substanț�elor chimice de stres, atunci creierul ș� i inima ta vor acț�iona incoerent. Acest lucru va face ca energia ș� i conș� tientizarea să fie divizate ș� i dezechilibrate, iar creș� terea energiei solare va spori această stare de existenț�ă. Prin urmare, dacă trăieș� ti î�n incoerenț�ă, această incoerenț�ă va fi amplificată. Î�n acelaș� i mod, dacă trăieș� ti î�ntr-o armonie coerentă a capului ș� i a inimii, lucrând zilnic prin meditaț�ie la conectarea cu câmpul unificat, pentru a-ț�i depăș� i convingerile ș� i atitudinile limitate, vei fi propulsat ș� i mai mult î�n adevăr ș� i î�n î�nț�elegerea a cine eș� ti ș� i a scopului tău.
Ideea de bază este că ne aflăm î�n mijlocul unei iniț�ieri ș� i va fi nevoie de o cantitate enormă de voinț�ă, conș� tientizare ș� i conș� tiinț�ă pentru a rămâne concentraț�i, î�ncât să nu cedăm î�n faț�a acestor energii stimulatoare. Dacă ne putem menț�ine concentrarea, atunci, î�n loc să fim victime ale incertitudinii, putem transforma această energie î�ntr-un grad mai mare de ordine, coerenț�ă ș� i chiar pace, atât pe plan personal cât ș� i global. Î�n termeni simpli, această energie te va sprijini aș� a cum eș� ti – adică aș� a cum gândeș� ti ș� i simț�i.
Rezonanța Schumann
Î�n 1952, fizicianul ș� i profesorul german W.O. Schumann a emis ipoteza conform căreia, î�n cavitatea (sau spaț�iul) dintre suprafaț�a Pământului ș� i ionosferă, există, î�n atmosferă, unde electromagnetice măsurabile. Potrivit NASA, ionosfera este un strat abundent de electroni, atomi ionizaț�i ș� i
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
491
molecule, care se î�ntinde de la aproximativ 50 de kilometri deasupra suprafeț�ei Pământului până la graniț�a cu spaț�iul cosmic, la aproximativ 1000 de kilometri altitudine. Această zonă dinamică se extinde ș� i se reduce (ș� i se î�mparte î�n subzone) î�n funcț�ie de condiț�iile solare ș� i este o verigă esenț�ială î�n lanț�ul interacț�iunilor Soare-Pământ.12 Este acea „staț�ie energetică celestă”, care face posibilă comunicarea radio.
Î�n 1954, Schumann ș� i H.L. König au confirmat ipoteza lui Schumann prin detectarea rezonanț�elor pe o frecvenț�ă principală de 7,83 Hz; astfel, rezonanț�a Schumann a fost stabilită prin măsurarea rezonanț�elor electromagnetice globale, generate ș� i stimulate de descărcările fulgerelor î�n ionosferă. Gândeș� te-te la această rezonanț�ă ca la un diapazon al vieț�ii. Altfel spus, ea se comportă ca o frecvenț�ă de fundal, care influenț�ează circuitele biologice ale creierului mamiferelor (creierul subconș� tient, de sub neocortex, care este, totodată, sediul sistemului nervos autonom). Frecvenț�a Schumann afectează echilibrul corpului, sănătatea ș� i natura noastră ca mamifere. De fapt, absenț�a rezonanț�ei Schumann poate provoca probleme serioase de sănătate mentală ș� i fizică î�n corpul uman. Acest lucru a fost demonstrat prin studiile cercetătorului german Rutger Wever, de la Institutul Max Planck pentru Fiziologia Comportamentală din Erling-Andechs, Germania. Î� n cadrul studiului, el a luat ca subiecț�i tineri voluntari sănătoș� i pe care i-a plasat, câte patru săptămâni la rând, î�n buncăre subterane î�nchise ermetic, care blocau frecvenț�a Schumann. De-a lungul celor patru săptămâni, ritmurile circadiene ale subiecț� ilor s-au schimbat, provocând suferinț� e emoț� ionale ș� i migrene. Când Wever a reintrodus frecvenț� a Schumann î�n buncăre, după doar o
492
SUPRANATURAL
scurtă expunere la 7,83 Hz, sănătatea voluntarilor a revenit la normal.13
Din câte cunoaș� tem până acum, câmpul electromagnetic al Pământului a protejat ș� i a susț�inut toate lucrurile vii prin această pulsaț�ie de frecvenț�ă naturală de 7,83 Hz. Gândeș� te-te la rezonanț�a Schumann ca la bătăile inimii Pământului. Străvechii rishi* indieni o numeau OM, sau î�ntruparea sunetului pur. Printr-o coincidenț� ă sau nu, frecvenț� a de 7,83 Hz este, totodată, intens utilizată î�n antrenarea undelor cerebrale, deoarece este asociată cu un nivel scăzut alfa a ș� i cu intervalul superior al stărilor undelor cerebrale teta. Tocmai acest interval al undelor cerebrale este cel care ne permite să transcendem mintea analitică ș� i să pătrundem î�n subconș� tient. Astfel, această frecvenț�ă a fost, de asemenea, asociată cu un nivel ridicat de receptivitate ș� i meditaț�ie, cu un nivel ridicat al hormonului de creș� tere uman ș� i cu un nivel ridicat al fluxului sanguin cerebral14. Se pare că frecvenț�a Pământului ș� i frecvenț�a creierului au rezonanț�e foarte asemănătoare ș� i că sistemul nostru nervos poate fi influenț�at de câmpul electromagnetic al Pământului. Poate de aceea ieș� irea din oraș� , î�n natură, oferă adesea un efect calmant.
Conceptul de emergență
Î�n 1996, cercetătorii de la Institutul HeartMath au descoperit că, atunci când inima unui individ este î�ntr-o stare de coerenț�ă sau are un ritm armonios, acesta emite un semnal electromagnetic mai coerent î�n mediul î�nconjurător – iar acest semnal poate fi detectat de sistemele nervoase ale altor persoane, precum ș� i de către animale. De fapt, după
* Poeții care au scris imnurile vedice. (n.tr.)
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
493
cum ș� tii deja, inima generează cel mai puternic câmp magnetic din corp ș� i poate fi măsurat de la câț�iva metri distanț�ă.15 Aceasta oferă o explicaț�ie credibilă pentru faptul că, atunci când cineva intră î�ntr-o cameră, poț�i simț�i sau percepe starea de spirit sau emoț�ională a individului, independent de limbajul corpului.16 Din punct de vedere pur ș� tiinț�ific, dacă acest fenomen funcț�ionează la nivel individual, ne putem î�ntreba dacă va funcț�iona ș� i la nivel global. Î�n 2008, după mai bine de un deceniu, Institutul HeartMath a lansat programul Iniț�iativa Coerenț�a Globală (ICG), o acț�iune internaț�ională fundamentată ș� tiinț�ific, care urmăreș� te să contribuie la activarea inimii omenirii pentru a promova pacea, armonia ș� i o schimbare a conș� tiinț�ei globale. ICG se bazează pe convingerile că:
1. Sănătatea umană, gândurile, comportamentele ș� i emoț�iile sunt influenț�ate de activitatea geomagnetică solară (câmpul magnetic al Pământului);
2. Câmpul magnetic al Pământului este un purtător de informaț�ii relevante din punct de vedere biologic, care conectează toate sistemele vii; 3. Toate ființ�ele umane influenț�ează câmpul electromagnetic cu informaț�ii vitale al Pământului;
4. Conș� tiinț�a umană colectivă, î�n care un număr mare de persoane se concentrează intenț�ionat asupra unor stări centrate pe inimă, creează sau afectează câmpul informaț�ional global. Prin urmare, emoț�iile superioare ale bunătăț�ii, iubirii ș� i păcii pot genera un mediu de câmp mai coerent, de care să poată beneficia alț�ii ș� i care să ajute la compensarea discordiei ș� i incoerenț�ei planetare actuale.17
494
SUPRANATURAL
Î�ntrucât ritmul cardiac uman ș� i frecvenț�ele cerebrale (precum ș� i sistemele nervoase cardiovascular ș� i autonom) se suprapun cu câmpul de rezonanț�ă al Pământului, oamenii de ș� tiinț�ă din cadrul ICG sugerează că facem parte dintr-o buclă de reacț� ie biologică, î�n care nu numai că primim informaț�ii biologice relevante din domeniu, dar, totodată, difuzăm informaț�ii î�n acest câmp.18 Cu alte cuvinte, gândurile umane (conș� tiinț�a) ș� i emoț�iile (energia) interacț�ionează ș� i codifică această informaț�ie î�n câmpul magnetic al Pământului, iar această informaț�ie este apoi distribuită prin undele purtătoare (semnalul pe care informaț�iile sunt imprimate sau transmise) î�n jurul globului.
Pentru a-ș� i aprofunda cercetarea ș� i a testa această ipoteză, folosind senzori de ultimă oră amplasaț�i î�n diverse locuri de pe glob, Institutul HeartMath a creat Sistemul Global de Monitorizare a Coerenț�ei (SGMC), cu scopul de a observa schimbările î�n câmpul magnetic al Terrei. Conceput pentru a măsura coerenț�a globală, SGMC utilizează un sistem de magnetometre foarte sensibile, pentru măsurarea continuă a semnalelor magnetice care se produc î�n acelaș� i interval cu frecvenț�ele fiziologice umane, inclusiv cu sistemul nostru cardiac ș� i cerebral. De asemenea, monitorizează continuu activitatea cauzată de furtunile solare, erupț�iile ș� i viteza vântului solar î�n urma furtunilor solare, a î�ntreruperilor rezonanț�ei Schumann ș� i, eventual, a semnăturilor evenimentelor globale majore care au o componentă emoț�ională puternică.19 De ce fac acest lucru ș� i la ce se referă? Dacă poț�i crea î�n mod intenț�ionat un câmp electromagnetic coerent î�n jurul corpului tău ș� i eș� ti î�nrudit sau conectat cu o persoană care face parte din viaț�a ta ș� i care î�n mod intenț�ionat
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
495
î�ș�i creează un câmp electromagnetic î�n jurul corpului, undele acestui câmp comun ar î�ncepe să se sincronizeze î�ntr-un mod non-local. Pe măsură ce undele ambelor persoane se sincronizează, ele generează unde ș� i mai mari ș� i câmpuri magnetice mai puternice î�n jurul lor, conectându-le la câmpul electromagnetic al Pământului, cu un câmp de influenț�ă crescut. Dacă am reuș� i să creăm o comunitate ai cărei membri să fie răspândiț�i pe tot globul ș� i î�n care fiecare individ să î�ș�i ridice î�n mod intenț�ionat energia propriului câmp î�ntru o pace superioară, oare nu ar fi posibil ca această comunitate să poată produce un efect global î�n câmpul electromagnetic al Pământului? Această comunitate intenț�ionată ar putea apoi să creeze coerenț�ă acolo unde există incoerenț�ă ș� i ordine acolo unde s-a produs dezordine.
Dovezile provenite din studiile de generare a păcii sugerează că gândurile ș� i sentimentele noastre au, de fapt, un efect măsurabil asupra oricărui sistem viu. S-ar putea să fi auzit despre el ca despre conceptul de emergenț�ă – imaginează-ț�i sincronicitatea unui banc de peș� ti sau a unui stol de păsări, care zboară la unison, î�n cadrul căruia toate făpturile par să acț�ioneze ca o singură minte, conectate de un câmp invizibil de energie î�ntr-un mod non-local. Unicitatea acestui fenomen o constituie faptul că nu este unul ierarhic, adică nu există un lider. Î�n schimb, este un fenomen ierarhic invers, ceea ce î�nseamnă că toată lumea conduce, deoarece acț�ionează ca o singură minte. Atunci când o comunitate globală se reuneș� te î�n numele păcii, iubirii ș� i coerenț�ei, î�n funcț�ie de emergenț�ă, ar trebui să putem produce un efect atât î�n câmpul electromagnetic al Pământului, cât ș� i î�n câmpurile celorlalț�i. Imaginează-ț�i aș� adar cum
496
SUPRANATURAL
ar fi dacă ne-am comporta, trăi, prospera ș� i acț�iona toț�i ca unul. Dacă am î�nț�elege că avem aceeaș� i minte – un organism legat ș� i unificat prin conș� t iinț�ă –, am pricepe atunci că a răni sau a afecta pe cineva î�n tr-un fel î�nseamnă a ne face acelaș� i lucru ș� i nouă î�nș� ine. A c eastă nouă paradigmă î�n gândire ar fi cel mai mare salt evolutiv pe care specia noastră l-a făcut vreodată, transformând lupta, competiț�ia, frica ș� i suferinț�a î�ntr-un concept demodat. Dar cum ar putea deveni această posibilitate o realitate?
Coerență vs. incoerență
Pentru ca noi să creăm un anumit tip de efect î�n câmpul Pământului (care, la rândul său, poate influenț�a câmpul altui individ), după cum î�ț�i poț�i da seama, trebuie să activăm doi centri semnificativi î�n corpul uman: inima ș� i creierul. După cum am î�nvăț�at î�n capitolul 4, î�n vreme ce creierul este, desigur, centrul conș� tiinț�ei ș� i al conș� tientizării, inima – centrul unităț�ii, integralităț�ii ș� i legăturii noastre cu câmpul unificat – are propriul său creier. Atunci când oamenii î�ș�i pot regla stările interne de bunătate, pace, dragoste, recunoș� tinț�ă, mulț�umire ș� i apreciere, î�ntrucât inima lor devine mai coerentă ș� i mai echilibrată, trimit un semnal foarte puternic creierului, determinându-l să devină mai coerent ș� i mai echilibrat. Acest lucru se datorează faptului că inima ș� i creierul sunt î�n comunicare continuă unul cu celălalt.
Î� n acelaș� i fel, odată ce o persoană trece dincolo de asocierea cu trupul său, cu mediul ș� i cu timpul său ș� i î�ș�i î�ndepărtează atenț�ia de la materie ș� i obiecte, ea devine acorporală, apersonală, amaterială, aspaț�ială ș� i atemporală. După cum bine î�nț�elegi deja, când acea persoană se
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
497
autodepăș� eș� te ș� i î�ș�i î�ndreaptă conș� tientizarea către lumea imaterială a energiei, se conectează la câmpul unificat, locul î�n care nu mai există nicio separare î�ntre corpuri, persoane, lucruri, locuri sau momente. Acest lucru determină unirea cu conș� tiinț�a fiecărui corp, fiecărei persoane, fiecărui lucru ș� i fiecărui loc, î�n fiecare moment. A pătruns acum sub formă de conș� tiinț�ă î�n câmpul cuantic al energiei ș� i al informaț�iilor, locul unde conș� tiinț�a ș� i energia pot influenț�a lumea materială.
Efectul secundar al acestui proces este acela că generează o coerenț�ă mai mare î�n creier ș� i la nivelul energiei noastre, astfel î�ncât biologia noastră devine mai completă. Din cercetările pe care le-am făcut, am constatat că, atunci când creierul devine mai coerent, afectează sistemul nervos autonom ș� i inima. Inima, legătura noastră cu câmpul unificat, acț�ionează apoi ca un catalizator, pentru a amplifica iarăș� i procesul de coerenț�ă î�n creier. Deoarece inima trimite mai multe informaț�ii către creier decât creierul către inimă, cu cât realizezi mai multă coerenț�ă prin intermediul emoț�iilor superioare ale inimii, cu atât creierul ș� i inima se sincronizează mai bine. Această sincronizare produce efecte măsurabile nu numai î�n organism, ci ș� i î�n interiorul câmpului electromagnetic care î�nconjoară corpul – ș� i cu cât este mai mare câmpul pe care î�l producem î�n jurul corpului nostru, cu atât mai mult î�i putem afecta pe alț�ii. De unde ș� tim asta? Pentru că am văzut asta mereu î�n măsurătorile VRC ale cursanț�ilor noș� tri. Dovada influenț�ei câmpului electromagnetic al inimii asupra câmpului inimii unei alte persoane poate fi văzută ș� i î�ntr-un studiu HeartMath, prin care 40 de participanț�i au fost î�mpărț�iț�i î�n grupuri de câte patru, î�n jurul a 10 mese
498
SUPRANATURAL
de joc. Deș� i s-a măsurat ritmul cardiac al tuturor celor patru participanț�i de la o masă, doar trei persoane au fost antrenate să î�ș�i ridice emoț�iile prin tehnicile HeartMath. Când cei trei participanț� i antrenaț� i ș� i-au ridicat energia ș� i au trimis sentimente pozitive participantului neantrenat, acesta a pătruns ș� i el î�n stări de coerenț� ă mai î�nalte. Autorii studiului au concluzionat că „s-au găsit dovezi ale sincronizării de la inimă la inimă î�n rândul subiecț� ilor, ceea ce acreditează posibilitatea biocomunicaț� iilor de-la-inimă-la-inimă”.20
Cheia procesului de coerenț�ă constă î�n depăș� irea minț�ii analitice. (Ș� tim acest lucru pentru că l-am măsurat deseori cu ocazia scanărilor cerebrale ale cursanț�ilor noș� tri. Participarea lor a demonstrat ș� i că, printr-o exersare suficientă, coerenț�a poate fi atinsă î�ntr-o perioadă relativ scurtă de timp.) Atunci când creierul responsabil cu gândirea este redus la tăcere, trece î�n starea proprie undelor cerebrale alfa a sau teta, fapt ce deschide uș� a dintre mintea conș� tientă ș� i cea subconș� tientă. Sistemul nervos autonom devine mai receptiv la informaț�ie. Crescând energia prin intermediul emoț� iilor superioare pe care le trăim, devenim mai puț�in materie ș� i mai mult energie, mai puț�in particulă ș� i mai mult undă. Cu cât este mai mare câmpul pe care î�l putem crea prin aceste energii – precum energia, conș� tientizarea ș� i conș� tiinț�a – cu atât î�i putem influenț�a mai mult pe ceilalț�i. Cu cât este mai mare energia pe care o poț�i crea prin emoț�iile superioare ale inimii, cu atât mai mult te vei conecta la câmpul unificat, ceea ce î�nseamnă că vei percepe mai multă integralitate, conexiune ș� i unitate. Î�nsă nu poț�i percepe această conexiune atunci când eș� ti incoerent, te
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
499
simț�i separat sau trăieș� ti prin intermediul hormonilor de stres. Când substanț�ele chimice eliberate î�n timpul stresului stimulează creierul, ne simț�im deconectaț�i de câmpul unificat ș� i avem tendinț�a de a face alegeri mai puț�in evoluate. Ș� tim, fără î�ndoială, că emoț�iile proprii competitivităț�ii, fricii, mâniei, nevredniciei, vinovăț�iei ș� i ruș� inii ne menț�in separaț�i unul de celălalt pentru că produc frecvenț�e mai lente ș� i mai joase decât emoț�iile superioare, cum sunt dragostea, recunoș� tinț�a, preocuparea pentru binele celuilalt ș� i bunătatea, care produc frecvenț�e mai rapide ș� i mai î�nalte. Ș� tim, de asemenea, că cu cât frecvenț�a este mai rapidă, cu atât este prezentă mai multă energie. Acest lucru ne-a determinat să punem câteva î�ntrebări:
• Cum ar fi dacă am aduna un grup de câteva sute de oameni î�ntr-o î�ncăpere, le-am cere să-ș� i deschidă inima ș� i ar genera stări energetice superioare, după care le-am cere să î�ș�i direcț�ioneze intenț�ia, î�ntru cel mai mare bine, către un grup selectat de oameni, adunaț�i î�n aceeaș� i î�ncăpere? • Ce s-ar î�ntâmpla dacă câmpul electromagnetic din jurul corpului fiecărei persoane ar fuziona cu câmpul persoanei care stă alături? • Ar putea aceste stări emoț�ionale superioare să producă o schimbare a energiei î�n î�ncăpere? • Este oare posibil ca toț�i cei care simt emoț�ii ș� i energii superioare să poată î�ncepe să creeze coerenț� ă î�ntr-o comunitate?
500
SUPRANATURAL
Construirea unui câmp coerent colectiv
Î�ncă din 2013, am colaborat cu prietenii noș� tri de la Institutul HeartMath pentru a ne continua cercetarea. Din momentul î�n care am î�nceput să măsurăm stările fiziologice ale cursanț� ilor noș� tri, am scanat mii de creiere ș� i inimi, rezultând o cantitate semnificativă de informaț�ii. Am fost copleș� iț�i ș� i am rămas perplecș� i de unele date pe care le-am colectat atunci când oamenii obiș� nuiț�i au î�nceput să facă lucruri ieș� ite din comun. Pe parcursul acestei călătorii, î�n colaborare cu HeartMath, am asistat la măsurători uimitoare făcute cursanț�ilor noș� tri. Am efectuat măsurări la fel de uimitoare ale energiei colective î�n î�ncăperile î�n care s-au adunat cursanț�ii noș� tri – măsurători care arată o creș� tere constantă a energiei – folosind un senzor sofisticat din Rusia numit Sputnik (menț�ionat pe scurt î�n capitolul 2).
Deoarece emoț�iile superioare, legate de activitatea sistemului nervos autonom, produc câmpuri electromagnetice, creș� terea acestor emoț�ii duce la modificări ale microcirculaț� iei, transpiraț� iei ș� i ale altor funcț� ii ale organismului. Deoarece Sputnik este atât de sensibil, poate cuantifica fluctuaț�iile de mediu prin măsurarea schimbărilor barometrice, a umidităț�ii relative, a temperaturii aerului, a câmpurilor electromagnetice ș� i multe altele.21 Priveș� te graficele 15A ș� i 15B din secț� i unea color. Î�n aceste măsurători făcute î�n cadrul atelierelor noastre, poț�i vedea o tendinț�ă care demonstrează o creș� tere a energiei colective a î�ncăperii. Prima linie roș� ie reprezintă valoarea iniț�ială ș� i ilustrează energia î�ncăperii î�nainte de î�nceperea evenimentului. Dacă te uiț�i la liniile roș� ie, albastră, verde ș� i
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
501
î�n cele din urmă, la cea maro (fiecare culoare reprezentând o zi diferită), poț�i vedea că energia creș� te constant, de la o zi la alta. Î�n graficele 15C ș� i 15D, se aplică aceeaș� i scală de culoare; totuș� i, aceste măsurători reflectă intervale specifice de timp de pe parcursul meditaț�iilor de dimineaț�ă ale fiecărei zile. Acest lucru î�nseamnă că participanț�ii noș� tri devin mai pricepuț�i la amplificarea energiei î�ncăperii, creând o mai mare coerenț�ă unificată.
Informaț�iile Sputnik demonstrează că energia colectivă creată de participanț�ii noș� tri, din prima zi a atelierului până la ultima, î�nregistrează creș� teri constante. Î�n cadrul acestei tendinț�e, am constatat că majoritatea grupurilor sunt extrem de concentrate, iar energia creș� te î�n fiecare zi. Î�n aproximativ un sfert din cazuri, energia rămâne relativ aceeaș� i pentru prima zi sau primele două, dar î�n următoarele zile creș� te semnificativ. Credem că acest lucru se datorează faptului că, î�n prima sau a doua zi, membrii grupului se străduiesc să se auto-depăș� ească, prin ruperea legăturilor emoț�ionale energetice care î�i ț�in legaț�i de realitatea lor trecut-prezent. Deci, î�n acest timp, ei se alimentează din câmpul unificat pentru a-ș� i construi propriile câmpuri electromagnetice. Transferarea energiei din câmp duce la scăderea energiei colective din cameră. Dar, odată ce acele câmpuri individuale devin mai mari, mai extinse ș� i mai coerente, ele se angrenează unul pe altul, moment î�n care avem tendinț�a să asistăm la creș� teri spectaculoase ale energiei î�ncăperii. Figura 13.2 arată că, atunci când se î�mbină două unde coerente, ele creează o undă mai mare. Aceasta se numeș� te interferenț�ă constructivă. Cu cât este mai mare unda, cu atât este mai mare amplitudinea energiei. Ca urmare a
502
SUPRANATURAL
combinării undelor mai coerente ale cursanț�ilor noș� tri, energia câmpului grupului creș� te ș� i atunci există mai multă energie pentru a vindeca, a crea sau a accesa nivelul superior al minț�ii, lucru care poate conduce uneori la experienț�e mistice.
Figura 13.2 Interferența constructivă se produce atunci când două unde coerente se reunesc pentru a crea o undă mai mare. Amplitudinea reprezintă măsurarea înălțimii unei unde. Cu cât este mai mare amplitudinea, cu atât este mai mare energia. Dacă se adună o comunitate de oameni și creează cu toții câmpuri electromagnetice coerente, când energiile lor interferează, este firesc ca energia din încăpere să crească.
Eu ș� i echipa mea am privit mereu cu smerenie vindecarea profundă a cursanț�ilor noș� tri, capacitatea lor de a creș� te ș� i de a reglementa stări elevate precum ș� i mărturiile lor despre experienț�ele mistice sau despre introspecț�iile pătrunzătoare î�n viaț�a lor, ca urmare a deprinderii tehnicii de a-ș� i regla undele cerebrale craniene, de a-ș� i deschide inima ș� i de a intra î�n coerenț�ă. Unele dintre aceste evenimente ar putea fi etichetate drept miracole, dar
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
503
credem că sunt doar o parte a procesului de devenire supranaturală. Acest lucru ne-a făcut să ne î�ntrebăm dacă participanț�ii noș� tri ar putea afecta sistemul nervos al altor oameni ș� i, dacă da, care ar fi implicaț�iile acestui fapt. Aceste î�ntrebări aveau să ducă la apariț�ia Proiectului Coerenț�a.
Proiectul Coerența
Î�n colaborare cu Institutul HeartMath, am efectuat numeroase experimente î�n cadrul cărora am luat un grup aleatoriu de circa 50-75 de persoane de la atelierele noastre avansate, le-am ataș� at pe piept monitoare VRC ș� i i-am poziț�ionat î�n rândul din faț�ă al î�ncăperii, pentru trei meditaț�ii, pe parcursul a 24 de ore. Î�ntrucât VRC oferă, pe lângă o perspectivă asupra coerenț�ei inimii, ș� i informaț�ii despre creier ș� i emoț�ii, am dorit să măsurăm VRC-ul subiecț�ilor pentru o perioadă completă de 24 de ore. Î�nainte de a î�ncepe meditaț�ia, toate persoanele din cameră ș� i-au î�ndreptat atenț�ia asupra inimii ș� i au î�nceput să respire prin acest centru, î�ncet ș� i profund, aș� a cum ai î�nvăț� at să faci î�n capitolul 7. Apoi, au creat ș� i au susț�inut o emoț�ie superioară timp de două până la trei minute, lărgindu-ș� i câmpul electromagnetic al inimii ș� i trecând de la o stare de egoism la una de altruism. Apoi, am cerut grupului de 550-1.500 de cursanț�i să difuzeze energia emoț�iilor lor superioare dincolo de corpul lor, î�n spaț�iul î�ntregii î�ncăperi. După care, le-am cerut să î�ș�i direcț�ioneze gândul intenț�ionat î�n acea frecvenț�ă, pentru cel mai mare bine al participanț�ilor din primul rând al î�ncăperii, echipaț�i cu monitoare VRC – pentru ca viaț�a lor să fie mai bună, trupul lor să se vindece ș� i să aibă parte de experienț�e mistice.
504
SUPRANATURAL
Scopul nostru a fost să măsurăm energia colectivă din î�ncăpere ș� i potenț�ialul ei efect asupra persoanelor care purtau monitoarele VRC. Ar putea aceste niveluri ridicate de energie ș� i frecvenț�ă sub formă de iubire, recunoș� tinț�ă, integralitate ș� i bucurie să provoace intrarea inimii unei alte persoane î�n starea de coerenț�ă, chiar dacă se află de cealaltă parte a î�ncăperii? Rezultatele noastre ne-au confirmat ipoteza. Nu doar că energia difuzată a produs un efect coerent asupra oamenilor care purtau monitoarele VRC, dar inima fiecăruia a ajuns î�n starea de coerenț�ă exact î�n acelaș� i timp, exact pe parcursul aceleiaș� i meditaț�ii, î�n exact aceeaș� i zi – ș� i asta nu a fost o î�ntâmplare izolată. Am descoperit î�n mod repetat rezultate compatibile î�n cadrul evenimentelor noastre. Ce î�nseamnă asta?
Datele noastre susț�in convingerea Iniț�iativei Coerenț�a Globală că există un câmp invizibil î�n care se comunică informaț�ii. Acest câmp leagă ș� i influenț�ează toate sistemele vii, precum ș� i conș� tiinț�a umană colectivă. Datorită acestui câmp, informaț�ia este comunicată î�ntre oameni, la nivel subconș� tient, prin sistemul nervos autonom.22 Cu alte cuvinte, suntem legaț�i ș� i conectaț�i printr-un câmp invizibil de energie, iar acest câmp energetic poate afecta comportamentul fiecăruia, stările emoț�ionale, gândurile conș� tiente ș� i inconș� tiente. Î�ntrucât toate frecvenț�ele transportă informaț�ii, câmpurile magnetice produse î�n inimile grupului de studenț�i acț�ionează ca unde portante pentru aceste informaț�ii. Dacă î�n atelierele noastre putem produce efecte asupra altora, oare nu ar trebui ca emoț�iile noastre superioare, centrate pe inimă, să producă efecte asupra copiilor, partenerilor, colegilor noș� tri sau asupra oricărei persoane cu care avem o relaț�ie sau o legătură?
Proiectul Coerența: crearea unei lumi mai bune
505
Dacă te uiț�i la figura 13.3, poț�i observa că 17 persoane intră î�n starea de coerenț�ă a inimii exact î�n acelaș� i moment, î�n aceeaș� i zi, î�n timpul aceleiaș� i meditaț�ii. Toț�i aceș� ti cursanț�i care au intrat î�n starea de coerenț�ă a inimii au fost antrenaț�i de energia celorlalț�i. Cursanț�ii care trimiteau energia au î�mbrăț�iș� at intenț�ia î�ntru atingerea binelui suprem al celor care purtau monitoarele pentru măsurarea ritmului cardiac. Rezultatele arată că, atunci când nu ne mai stăm singuri î�n cale, putem deveni o singură minte ș� i ne putem conecta la o alta. Prin această legătură, putem influenț�a sistemul nervos autonom al celorlalț�i, astfel î�ncât aceș� tia să se simtă mai echilibraț�i, mai coerenț�i ș� i mai integraț�i. Imaginează-ț�i ce s-ar putea î�ntâmpla dacă ar exista mii de oameni care fac cu toț�ii acelaș� i lucru pentru î�ntreaga lume.
La scurt timp după aceste evenimente de meditaț�ie globală, cursanț�ii noș� tri au î�nceput să ne trimită e-mailuri prin care ne î�ntrebau dacă, de vreme ce am arătat că putem crea î�ntr-adevăr o schimbare măsurabilă a energiei unei î�ncăperi cu o adunare de 550-1.500 de oameni, nu am putea produce acelaș� i efect la scară globală? Aș� adar, cursanț�ii au fost cei care ne-au cerut să organizăm meditaț�ii globale, dând naș� tere Proiectului Coerenț�a. Primul nostru Proiect Coerenț�a a avut loc pe Facebook, online, î�n noiembrie 2015, când peste 6.000 de persoane din î�ntreaga lume s-au adunat pentru a crea î�mpreună o lume mai iubitoare ș� i mai paș� nică. La cea de a doua meditaț�ie, au participat peste 36.000 de privitori online, iar la cea de a treia meditaț�ie globală, peste 43.000 ș� i-au unit forț�ele. Este î�n intenț�ia noastră să continuăm să găzduim aceste evenimente ale Proiectului Coerenț�a, creând de fiecare dată o influenț�ă radiantă puternică de pace ș� i iubire asupra planetei. Cu timpul, sper să măsurăm aceste efecte.
506
SUPRANATURAL
Figura 13.3 Acesta este un grafic care arată că 17 persoane intră în starea de coerență a inimii exact în același moment, în aceeași zi, în timpul aceleiași meditații. Zona dintre liniile verticale ilustrează că toată lumea intră în starea de coerență a inimii.
Meditația proiectului Coerența Î�ncepe prin a-ț�i conș� tientiza centrul inimii. Prin concentrare ș� i conș� tientizare, î�ncuie-te î�n acest centru, iniț�iază concentrarea ș� i devino conș� tient de spaț�iul pe care î�l ocupă acesta î�n spaț�iu, precum ș� i de spaț�iul din jurul spaț�iului pe care î�l ocupă inima î�n spaț�iu.
Treci apoi sub formă de gând ș� i conș� tientizare î�n centrul Pământului ș� i radiază-ț�i lumina dincolo de Pământ, î�n spaț�iu. Nu vreau decât să î�ț�i ridici frecvenț�a ș� i să î�ț�i menț�ii această emoț�ie. Î�n continuare, sub formă de conș� tiinț�ă ș� i conș� tientizare, î�ndepărtează-te de Pământ ș� i apoi ia Pământul cu tine sub formă de gând ș� i plasează-l î�n inima ta. Când ț�ii î�ntreaga planetă î�n inima ta, ridică frecvenț�a Pământului, ca gând, ș� i transmite această energie dincolo de corpul tău, î�n spaț�iu. Radiază dragostea ta pe Pământ.
Capitolul 14
STUDII DE CAZ: ȚI S-AR PUTEA ÎNTÂMPLA ȘI ȚIE Î�n acest ultim set de studii de caz supranaturale, te rog să observi că niciunul dintre oamenii despre care vei citi nu a î�ncercat să facă să se î�ntâmple ceva. Pur ș� i simplu, au avut o intenț�ie ș� i s-au lăsat î�n voia a ceva mai măreț� . Când au atins acel moment – fie că a fost o experienț�ă vindecătoare sau una mistică – nu personalitatea lor a fost cea care a creat experienț� a. Ceva mai mare decât ei s-a manifestat prin intermediul lor ș� i a făcut-o î�n locul lor. S-au conectat la câmpul unificat ș� i interacț�iunea lor cu această inteligenț�ă i-a miș� cat î�ntr-un fel. După cum ș� tii deja, după tot ce ai citit î�n această carte, această inteligenț�ă trăieș� te ș� i î�n tine.
Divinitate, mă auzi?
Î�n 2014, Stacy a î�nceput să sufere de dureri de cap severe. Timp de 25 de ani, a lucrat î�n domeniul sănătăț�ii, atât ca asistentă medicală autorizată, cât ș� i ca acupuncturistă. A avut
508
SUPRANATURAL
mereu un stil de viaț�ă sănătos ș� i a luat rareori medicamente, aș� a că apariț�ia bruscă a durerilor de cap, atât de agresive î�ncât aproape că î�i provocau leș� inul, a alarmat-o. După ce a î�ncercat un an de zile nenumărate terapii alternative, a mers î�n sfârș� it la un doctor care a programat-o pentru o tomografie.
Diagnosticul a fost meningiom, o tumoare benignă care apare î�n jurul anumitor ț�esuturi nervoase din nervii spinali. Lui Stacy î�i fusese afectat cel de-al optulea nerv cranian sau zona din jurul lui, ceea ce i-a obstrucț�ionat nervul acustic ș� i a produs schimbări semnificative î�n funcț�iile ei neurologice. Nervul acustic are două ramuri – una pentru auz ș� i cealaltă pentru echilibru –, aș� a că, pe lângă durerea ș� i pierderea auzului, simț�ea ameț�eală ș� i greaț�ă. Pe măsură ce tumora a crescut, a î�nceput să î�mpingă ș� i î�mpotriva unui alt nerv cranian, care cobora de-a lungul feț�ei spre umăr, cauzând o durere î�n umăr specifică aruncătorilor de baseball. Î�n scurtă vreme, a î�nceput să resimtă durere ș� i î�n ochi.
Potrivit medicului ei, singura soluț�ie era o craniotomie, care, î�n principiu, î�nsemna efectuarea unei perforaț�ii mari î�n partea din spate a craniului, pentru a î�ndepărta tumoarea. Stacy nu a vrut să urmeze această cale, aș� a că a continuat să analizeze ș� i alte modalităț�i de vindecare. Până î�n momentul participării la primul atelier de un weekend, î�n Seattle, 2015, potrivit estimărilor ei, î�ș�i pierduse auzul urechii stângi î�n proporț�ie de 70%. Î�n toamna anului 2016, a participat la primul ei atelier avansat, la Cancun, unde a simț�it că se abandonează unui nivel complet nou. Apoi, î�n iarna anului 2017, a participat la un alt atelier avansat î�n Tampa. Î�ntr-o joi, a avut o durere de urechi foarte intensă, care a doua zi s-a agravat. A spus că simț�ea cum i se î�nchide
Studii de caz: ți s-ar putea întâmpla și ție
509
urechea. La sfârș� itul acelei zile, după meditaț�ia binecuvântării centrilor energetici, durerea de urechi a î�ncetat î�n mod straniu. Apoi, î�n dimineaț�a zilei de duminică, î�n timpul meditaț�iei glandei pineale, Stacy a pierdut noț�iunea timpului ș� i spaț�iului.
– M-am simț�it ca ș� i cum urma să cad de pe scaun, a spus ea. Î�n acel moment, o străfulgerare uimitoare de lumină mi-a î�nghiț�it partea stângă a capului. Î�nchipuie-ț�i că aduni o mie de diamante ș� i le luminezi – tot ar fi nimic pe lângă lumina asta. Ș� i deodată: bum! Corpul i-a ț�âș� nit î�n picioare ș� i o lumină alb-albăstrie, nemaivăzută, i-a pătruns î�n ureche.
– A fost cel mai divin, iubitor sentiment pe care l-am trăit vreodată, a spus ea. M-am simț�it ca ș� i cum m-ar fi mângâiat mâna lui Dumnezeu plină de har. A fost atât de puternic ș� i de uimitor î�ncât mă străduiesc să î�l transpun î�n cuvinte, dar, de fiecare dată când mă gândesc la asta, plâng. Mai î�ntâi, i s-au eliberat sinusurile, apoi i s-a limpezit partea stângă a capului, după care umărul ei stâng s-a relaxat ș� i durerea s-a dus. Î�n cele din urmă, pentru prima dată după trei ani, a reuș� it să audă cu urechea stângă. – Stăteam pur ș� i simplu acolo uimită, râzând ș� i plângând totodată, a spus ea. Cânta muzica ș� i eu puteam să o aud limpede. Era ca ș� i cum aș� fi reuș� it să aud, dincolo de melodie, sunetul ceresc al î�ngerilor. Am ș� tiut că auzeam ceva care venea de dincolo de spectrul auditiv normal. Energia a continuat să se deplaseze prin spatele părț�ii stângi a capului, pe care, timp de ani de zile, am resimț�it-o ca o bucată de ciment. Când i-am instruit pe toț� i să se î�ntindă, să se relaxeze ș� i să î�ngăduie sistemului nervos autonom să preia comenzile, energia a continuat să treacă prin tot corpul lui
510
SUPRANATURAL
Stacy, prin braț� e, până î�n palme. A î�nceput să tremure necontrolat.
– Parcă simț�eam cum mi se activează fiecare sinapsă ș� i muș� chi din corp – din degetele de la picioare, din picioare, din gât, din piept. Simț�eam că centrul inimii mele era larg deschis. Î�mi amintesc doar că m-am gândit: Orice ar fi, fac această călătorie. S-a predat complet necunoscutului ș� i, din nou, a pierdut noț�iunea timpului ș� i a spaț�iului.
Când acea parte a meditaț�iei s-a î�ncheiat, a descoperit că se află î�ntr-un scaun, că energia î�ncetinea ș� i se liniș� tea. Creierul responsabil cu gândirea a î�nceput să î�ș�i revină. Deș� i putea să audă, a î�nceput să se î�ndoiască de cele care tocmai se petrecuseră; poate că urechea nu î�i era complet vindecată, poate că tumora era î�ncă prezentă sau poate chiar nu era vrednică de vindecare. Abia ce a avut acest gând că dinaintea ei au apărut energia ș� i lumina. Dar această energie era diferită. – Era roș� ie ca inima ș� i albastră ca energia ș� i era tridimensională, ș� i-a amintit ea. Era la vreo jumătate de metru î�n faț�a mea ș� i era alunecoasă, ca un ș� arpe. Toate acestea mi se î�ntâmplau î�n timp ce aveam ochii î�nchiș� i. Era ceva multidimensional, frumos, nebun, superb, fractal ș� i mă izbea direct î�n faț�ă. Era ca ș� i cum acea energie voia să-mi spună: Ai îndoieli? O să îți arătăm noi! Apoi mi-a pătruns î�n inimă, pieptul mi s-a deschis, m-am aș� ezat pe scaun ș� i braț� ele mi-au căzut î�n lături. Am ș� tiut că era energia î�ntregului: energia chi, a Spiritului, a divinului, a universului. – Acum, viaț�a este diferită, mi-a spus ea. Î�n primul rând, auzul mi-a revenit 100%. Dar e mai mult de atât. E greu de formulat î�n cuvinte, dar ș� tiu că, orice ar fi, voi fi bine. Viaț�a
Studii de caz: ți s-ar putea întâmpla și ție
511
nu va mai fi niciodată aceeaș� i fiindcă ș� tiu că, dedesubtul a tot, se află Spiritul care aș� teaptă să fie auzit ș� i vindecat.
Janet aude: „Ești a mea”
Deș� i Janet medita uneori, nu făcuse din asta un obicei, î�nsă, î�ntr-o după-amiază, î�n urmă cu 25 de ani, î�n timpul unei meditaț�ii, a avut ceea ce ea numeș� te o experienț�ă spontană. Cu ochii î�nchiș� i, s-a trezit brusc î�n prezenț�a unei lumini incredibil de strălucitoare, dar o lumină care avea o blândeț�e ce nu-i rănea ochii. A descris-o ca fiind cea mai pură, cea mai intensă iubire perfectă trăită de ea vreodată. Î�n următorii 25 de ani, s-a rugat, a meditat ș� i a făcut tot posibilul î�ncercând să recreeze această experienț�ă transcendentală.
Î�n primăvara anului 2015, Janet a participat la un atelier avansat î�n Carefree, Arizona. Era î�ntr-o stare de depresie ș� i epuizare profundă, incapabilă să vadă soluț�ii la problemele din viaț�a ei, î�nsă hotărâtă să aibă parte de vindecare sau de o revelaț�ie. Mai presus de toate, era î�ncântată să fie unită, î�mpreună cu peste 500 de oameni, î�n convingerea că ei sunt mai mult decât corpuri fizice. Pe durata atelierului, Janet a căutat misticul cu un nivel de intensitate mai mare decât depresia ei. Î�n timpul meditaț�iei glandei pineale, stătea î�n poziț�ia de lotus ș� i î�ș�i direcț�iona intenț�ia iubitoare î�n spaț�iul glandei sale pineale. Glanda s-a activat brusc ș� i o lumină albă strălucitoare provenită din interiorul capului i-a luminat-o. Era aceeaș� i lumină pe care o percepuse cu 25 de ani î�n urmă. – Lumina a apărut î�n spaț�iul glandei mele pineale ș� i a luminat toate cristalele din micuț�a cavitate a acestei glande, a explicat ea mai târziu. Lumina a continuat să-mi
512
SUPRANATURAL
lumineze î�ntreaga ființ�ă până la nivel celular. Apoi, coloana mi s-a î�ndreptat, capul mi-a căzut pe spate ș� i, pur ș� i simplu, m-am abandonat experienț�ei – am lăsat-o să se î�ntâmple. Am trăit simultan î�n extaz, fericire, recunoș� tinț�ă ș� i iubire.
Apoi, un triunghi invers de lumină a coborât peste ea, prin creș� tetul capului. A ș� tiut că acel triunghi era prezenț�a unei inteligenț�e iubitoare. Vârful triunghiului inversat s-a alăturat vârfului glandei sale pineale, formând o dublă formă geometrică. Intensa frecvenț�ă de lumină coerentă purta un mesaj pentru Janet. Lumina î�i spunea î�ncontinuu: „Eș� ti a mea. Eș� ti a mea”, ceea ce ea a interpretat drept: „Te iubesc mai mult decât orice altceva pe lume”.
– Te rog, pătrunde î�n mine ș� i preia controlul vieț�ii mele, a răspuns Janet ș� i, predându-se ei, a î�nceput să perceapă un transfer de informaț�ie care î�i pătrundea prin creș� tetul capului sub forma unei lumini strălucitoare. Lumina se răsfrângea î�n ș� iraguri care păreau niș� te perle luminoase de cobalt-albastru. Lumina se deplasa î�ncet, coborându-i prin tot corpul. Această energie era rezultatul unui câmp toroidal invers (câmpul care se miș� că î�n direcț�ie opusă câmpului ascendent creat î�n timpul respiraț�iei) ș� i era o energie din câmpul unificat – de dincolo de spectrul luminii vizibile ș� i de dincolo de simț�urile noastre. Experienț�a interioară a fost atât de reală î�ncât i-a reprogramat creierul ș� i i-a trimis un nou semnal energetic emoț�ional corpului, astfel că, î�ntr-o clipă, trecutul ei a fost ș� ters cu buretele. Transferul frecvenț�ei coerenț�ei ș� i integralităț�ii i-a asigurat organismului î�mbunătăț�irea la nivel biologic. – Această experienț�ă extatică, a insistat ea, mi-a schimbat definitiv viaț�a.
Studii de caz: ți s-ar putea întâmpla și ție
513
Conectată dincolo de timp și spațiu prin iubire
Î�n timpul difuzării meditaț�iei din cadrul proiectului Coerenț�a, care a avut loc la Lacul Garda, î�n Italia, participanț�i din î�ntreaga lume s-au adunat î�n convingerea că suntem mai mult decât materie, corpuri ș� i particule ș� i că această conș� tiinț�ă influenț�ează materia ș� i lumea. Î�n timpul meditaț�iei, Sasha era î�n New Jersey ș� i vizualiza aducerea Pământului î�n inima ei. – Când ne-am î�ndreptat către inimă, am simț�it cum î�mi cresc din centrul inimii tot felul de lăstari ș� i de frunze ș� i cum mi se răspândesc prin tot corpul, mi-a spus ea. Erau ramuri, frunze ș� i flori care î�mi răsăreau din braț�e, degete ș� i urechi, precum ș� i flori albe care-mi răsăreau de pe toată faț�a. Am devenit literalmente grădina Pământului.
Imediat ce s-a terminat meditaț�ia, Sasha s-a uitat la telefon ș� i a văzut că cea mai bună prietenă a ei, Heather, î�i trimisese o fotografie din Irlanda. Î�n timp ce noi practicam meditaț�ia, Heather se plimba printr-o grădină. S-a uitat î�ntâmplător î�n jos ș� i a văzut că, pe o stâncă, muș� chiul crescuse sub formă de inimă. Heather a fotografiat muș� chiul ș� i i-a trimis imaginea Sashei, cu mesajul: „Am văzut asta ș� i am avut copleș� itoarea senzaț�ie că eș� ti lângă mine. Te iubesc”.
Donna ajută sufletele să treacă dincolo
Î�n 2014, când Donna a participat la primul ei atelier de un weekend, î�n Long Beach, California, nu ar fi spus despre ea că este un om care meditează – meditase doar de vreo câteva ori î�n viaț�ă. Fiind scriitor tehnic*, avea o minte foarte
* Scriitor tehnic – expert în pregătirea documentației tehnice esenția-
le pentru domeniul medical, afaceri, tehnologie și industria științifică, precum și în multe alte domenii. (n.red.)
514
SUPRANATURAL
analitică. Dar chiar asta este frumuseț�ea acestei lucrări: când nu ai aș� teptări, adesea eș� ti mai deschis spre oriunde te-ar purta experienț�a. Aș� a că a fost luată cu totul prin surprindere când, la un moment dat, î�n timpul uneia dintre meditaț�iile ei din acel weekend, a ieș� it din conș� tiinț�a ei zilnică ș� i s-a trezit î�nconjurată de sute de ființ�e interdimensionale. – Nu erau furioase sau răuvoitoare, mi-a spus ea, dar mi-a fost clar că voiau ceva de la mine. Unii dintre ei erau destul de tineri, de 12 sau 13 ani. Am ș� tiut imediat că erau oamenii pe care logodnicul meu î�i ucisese.
Donna era logodită cu un infanterist din Armata Statelor Unite, care fusese lunetist, î�n timpul misiunii î�n Irak. Când Donna s-a î�ntors acasă de la atelier ș� i i-a povestit logodnicului ce experienț�ă avusese, acesta a confirmat că unii dintre oamenii pe care î�i omorâse pentru a-ș� i proteja camarazii fuseseră destul de tineri. Deș� i conexiunea i se părea stranie ș� i fascinantă, nu ș� tia ce să facă cu informaț�ia, î�nsă nu avea nicio î�ndoială că experienț�a fusese reală pentru că era ceva mai presus decât ș� i-ar fi putut imagina. Doi ani mai târziu, Donna a participat la un atelier avansat î�n Carefree, Arizona. După ce a terminat prima meditaț�ie, s-a adresat unui prieten care stătea alături, spunându-i, î�ntr-o stare de uluire ș� i fără să realizeze:
– Î�n camera asta există niș� te ființ�e ș� i sunt aici ca să ne ajute. Duminică dimineaț�ă devreme, pentru meditaț�ia glandei pineale, Donna a fost programată la o scanare cerebrală. Din nou, la un moment dat î�n timpul meditaț�iei, Donna s-a trezit brusc î�n compania aceloraș� i ființ�e interdimensionale care o î�nconjuraseră î�n timpul primului ei atelier, cu
Studii de caz: ți s-ar putea întâmpla și ție
515
doi ani mai devreme. Dar de data aceasta stăteau aliniaț�i unul lângă altul, î�n dreapta ei.
– Iarăș� i, m-am simț�it de parcă voiau ceva de la mine, dar nu ș� tiam ce, a spus ea. Apoi, cu ochii minț�ii, ca ș� i cum aș� fi privit printr-o cască de realitate virtuală, am văzut un alt ș� ir care se forma la stânga mea. Erau două tipuri de ființ�e î�n acest ș� ir. Unii aveau o î�nfăț�iș� are umană, dar erau foarte mari ș� i aveau un aspect auriu, strălucitor, iar ceilalț�i păreau să aibă o nuanț�ă albăstrie.
Ș� i-a dat seama instinctiv că, dacă î�i ia pe oamenii uciș� i de logodnicul ei î�n război, care erau aliniaț�i la dreapta ei, ș� i î�i predă ființ�elor din stânga, cei din dreapta vor primi ce-ș� i doresc. Pentru că oamenii uciș� i de lunetist muriseră atât de brusc, fără avertisment, unii dintre ei erau confuzi, neș� tiind dacă sunt morț�i sau vii. Unii nu ș� tiau unde să meargă sau ce să facă, î�n timp ce alț�ii î�ncercau să rămână î�n această dimensiune, deoarece erau ataș� aț�i de cei dragi ș� i nu puteau trece mai departe. Erau blocaț�i î�ntre materie ș� i lumină, dar, cumva, au recunoscut că Donna era puntea de legătură sau intermediarul care putea să-i ajute să treacă dincolo. Ș� i totul s-a î�ntâmplat graț�ie unei experienț�e foarte reale ș� i foarte lucide.
– A spune că i-am predat celorlalte ființ�e nu este corect, a explicat ea, dar a fost ca ș� i cum eu i-am trecut dincolo. Efectiv, nu poate fi transpus î�n cuvinte, dar când au trecut de cealaltă parte, a părut ca ș� i cum ar fi trecut prin celelalte ființ�e. Ș� i apoi i-am văzut cum alergau pe un câmp î�nvăluit î�ntr-o ceaț�ă roș� ie până la brâu. Le puteam simț�i libertatea, bucuria ș� i fericirea pe care le trăiau î�n timp ce străbăteau câmpul.
516
SUPRANATURAL
Din nou, ca ș� i cum ar fi privit prin niș� te căș� ti de realitate virtuală, s-a î�ntors cu ochii minț�ii spre dreapta ei ș� i a văzut un drum sinuos de pământ plin de oameni, care se î�ntindea până departe î�n zare. A simț�it că erau î�n Bosnia sau î�n Serbia, dar nu a reuș� it să î�nț�eleagă despre ce era vorba. – Am simț�it că s-a dus vestea. Nu mi s-a părut că ei nu ș� tiau că sunt morț�i. Mai degrabă, păreau să fie prinș� i î�ntre tărâmuri: nu ș� tiau cum să treacă dincolo.
Aceasta a fost cea mai lungă meditaț� ie a atelierului, poate de două-trei ore, î�nsă Donnei i s-a părut de zece minute. Î�n toamna anului 2016, Donna a participat la un alt atelier avansat la Cancun. De data aceasta, când i-am rugat pe participanț�i să-ș� i predea conș� tiinț�a ș� i să se contopească cu conș� tiinț�a câmpului unificat, Donna avea deja experienț�a de a deveni universul. A trecut de la conș� tiinț�a unui trup, unei persoane, unui lucru, unui loc, unui moment, la conș� tiinț� a niciunui trup, niciunei persoane, niciunui lucru, niciunui loc, niciunui moment, apoi la conș� tiinț�a fiecărui trup, fiecărei persoane, fiecărui loc, fiecărui moment. Î� n clipa î�n care conș� tiinț� a s-a conectat la câmpul unificat – câmpul informaț�iilor care guvernează legile ș� i forț�ele universului – a devenit universul. Era fericită. – După acea experienț�ă, viaț�a mea a devenit magică ș� i percep o nouă energie ș� i vitalitate necunoscute î�nainte, a declarat ea mai târziu. Continui să am experienț�e puternice, una după alta, ș� i nu mă pot î�ntoarce niciodată la felul î�n care î�mi trăiam viaț�a î�nainte de a î�ncepe să practic această lucrare.
Studii de caz: ți s-ar putea întâmpla și ție
Jerry se întoarce din pragul morții
517
Pe 14 august 2015, Jerry asambla ceva pe terasa din spate. Pe când citea instrucț�iunile, a simț�it o durere bruscă, chiar sub stern. S-a gândit că sunt doar gaze, aș� a că a luat niș� te medicamente, dar durerea nu a dispărut. S-a î�ntins ca să se odihnească, dar starea i s-a î�nrăutăț�it. Când a dat să se ridice, î�ncepuse să-ș� i piardă capacitatea de a sta î�n picioare ș� i a crezut că s-ar putea să leș� ine. Fiindcă durerea i se intensifica ș� i î�ncepea să-ș� i piardă suflul, a chemat ambulanț�a. Ș� i-a folosit toate puterile pe care le mai avea ca să se târască vreo 5 metri până afară, pe alee, pentru ca paramedicii să nu trebuiască să-i dărâme uș� a. Când a dat să î�ngenuncheze pe alee, s-a prăbuș� it la pământ, î�n aș� teptarea specialiș� tilor de pe salvare. Când aceș� tia au sosit, au considerat că suferise un atac de cord ș� i s-au apucat să aplice protocolul obiș� nuit î�n aceste situaț�ii. – Voi nu î�nț�elegeț�i. Î�mi vine foarte greu să respir, le-a spus el. Trebuie să ajungem imediat la spital.
Jerry ș� tia despre ce vorbeș� te. Lucrase timp de 34 de ani ca specialist, chiar la camera de gardă, unde urmau să-l ducă. Jerry î�i cunoș� tea pe toț�i cei de la Urgenț�e ș� i, de cum a sosit, doctorii, asistentele, tehnicienii ș� i specialiș� tii au î�nceput să se ocupe frenetic de analizele lui. Când un doctor, care era ș� i prietenul lui Jerry, i-a spus că au apărut valori î�ngrijorătoare la fiecare test făcut, Jerry ș� i-a dat seama că lucrurile nu stăteau bine. Un test mai ales era deosebit de alarmant: nivelurile de protează, amilază ș� i lipază (enzimele produse de pancreas) erau î�ntre 4.000 ș� i 5.000 de unităț�i pe litru, cu mult peste valoarea normală, de aproximativ
518
SUPRANATURAL
100 până la 200. L-au băgat pe Jerry direct la terapie intensivă.
– Î�n scurt timp, durerea s-a î�nrăutăț�it ș� i niciunul dintre medicamentele administrate nu funcț�iona, a spus Jerry. Mi-au spus că mi s-a blocat un canal către vezica biliară ș� i î�mi provoca probleme î�n pancreas. Cel mai grav, î�ncepuse să mi se adune lichid î�n plămâni. Capacitatea de respiraț�ie î�mi scăzuse cu 80% î�n ambii plămâni. Apoi, când medicii m-au conectat la un aparat de respirat, mi-am dat seama că lucrurile stăteau prost.
Atunci, doctorul i-a cerut echipei să „deschisă o linie cu Bostonul”, ca să intre î�ntr-o teleconferinț�ă cu doctorii dintr-un spital mai mare, din cea mai apropiată metropolă. – Î�n tot timpul cât lucrasem î�n spital, nu se luase legătura cu Bostonul decât de vreo câteva ori, pentru cele mai grave traume sau pentru cei care erau pe moarte, a spus Jerry. Asta î�nsemna că nu aveau nicio idee ce se î�ntâmpla. Când un doctor î�n care ai avut î�ncredere ani de zile î�ț�i spune că nu ș� tie ce se î�ntâmplă… ei bine, atunci hormonii de stres î�ncep să acț�ioneze la capacitate maximă. Î�n timp ce se î�ntâmplau toate astea, personalul medical i-a spus soț�iei lui Jerry că, dacă există niș� te acte testamentare care trebuie rezolvate, acum ar fi momentul să meargă acasă ș� i să le ia. A plecat plângând. Jerry ș� i-a dat seama rapid că trebuie să î�nceapă să aibă grijă de el. Ș� tia că, dacă permite hormonilor de stres să preia controlul, nu va reuș� i.
– M-am trezit brusc, eu, un tip care nu fusese bolnav ani de zile, care făcea mereu yoga ș� i mânca sănătos, la terapie intensivă. Am continuat să-mi spun: Nu pot păși pe acest drum. Nu pot ceda în fața fricii – și așa am făcut.
Studii de caz: ți s-ar putea întâmpla și ție
519
Fiindcă citise de curând cartea mea Tu ești placebo, a î�nceput să se gândească: Trebuie să-mi schimb tiparele astea de gândire. Nu pot permite acestor gânduri să facă să-mi pătrundă în organism și mai mult cortizol și să producă și mai multe stricăciuni în ce a mai rămas din mine. Î�n cele din urmă, doctorii au găsit marele blocaj de pe canalul care ducea la pancreas. Blocajul nu lăsa mucusul să se scurgă, aș� a că tot conț�inutul glandei se î�ntorcea ș� i se revărsa î�n fluxul lui sanguin.
– Doctorii mi-au stat alături trei zile la rând, a spus el. Mi-au pus o mască de oxigen, fiindcă nu puteam respira. Aveam perfuzii î�n ambele braț�e, dar mă gândeam î�ncontinuu: Urmărește-ți gândurile, relaxează-te, transmite ceva în câmpul cuantic care îți va fi de ajutor și nu îți va face rău, pentru că deja bați la ușă. O să fiu bine. Și asta va trece. O să fiu bine. Ori de câte ori era conș� tient, Jerry î�ș�i î�ndrepta energia spre autodepăș� ire, schimbându-ș� i starea de a fi ș� i creând un alt rezultat, prin conectarea constantă la un potenț�ial diferit î�n câmpul unificat. Din fericire, stătea î�ntr-un salon privat, care î�i oferea o mulț�ime de ocazii de a-ș� i face meditaț�iile ori de câte ori dorea.
Jerry a petrecut o săptămână la terapie intensivă ș� i, la sfârș� itul acestei perioade, când s-a mutat î�ntr-un salon de tranzit, masca de oxigen a dispărut ș� i a reuș� it să meargă din nou. Chiar ș� i aș� a, nu a putut să mănânce sau să bea nimic timp de nouă săptămâni. (Dacă mânca sau bea apă, pancreasul elibera acid î�n organism, lucru care l-ar fi omorât î�n cele din urmă.) Singura modalitate prin care se hrănea erau perfuziile.
520
SUPRANATURAL
Când a fost internat î�n spital, Jerry cântărea 65 de kilograme. Când a fost externat, cântărea 54. Când i s-a dat drumul acasă (î�ncă sub perfuzie), a continuat să lucreze cu el î�nsuș� i. Luna octombrie se apropia, dar blocajul era tot prezent. Doctorii i-au sugerat să consulte un specialist î�n Boston, să se opereze. Pentru că Jerry avea pregătire medicală, cu două zile î�nainte de operaț�ie, i-a sugerat echipei medicale să facă mai multe teste ș� i scanări, astfel î�ncât medicii să aibă cele mai proaspete informaț�ii. – Î�i cunosc pe toț�i tehnicienii radiologi, dar când mi-au spus că blocajul nu mai există, nu i-am crezut. I-am sunat pe radiologi ș� i pe doctori. Î�mi spuneau î�ntruna: „Jerry, chiar acum ne uităm la radiografia ta. Î�ț�i spunem că nu mai este nimic acolo. Î�i sunăm pe băieț�ii din Boston să le spunem că nu va mai fi nicio operaț�ie”.
Jerry ș� i-a dat seama mai târziu că, ridicându-ș� i constant energia, trecând la sentimentul că este sănătos ș� i schimbându-ș� i gândurile ș� i convingerea că e un om bolnav î�n gânduri ș� i î�n convingerea că va fi bine, această frecvenț�ă mai ridicată l-a făcut să se vindece. – Nu-mi permiteam să gândesc: Vai de mine. O să fie rău. Am continuat să lucrez la asta zi de zi, cât de mult puteam. Am transmis mesajul, intenț�ia ș� i energia î�n câmpul cuantic, ca să mă vindec, ș� i î�n cele din urmă m-am vindecat.
POSTFAȚĂ
Întruparea păcii Sper ca din această carte să rămâi cu ideea că nu e suficient să î�ț�i schimbi starea de a fi doar atunci când meditezi. Nu este suficient să gândeș� ti ș� i să simț�i pacea cu ochii î�nchiș� i ș� i, apoi, după ce î�i deschizi, să-ț�i continui ziua î�n stări limitate ș� i inconș� tiente ale minț�ii ș� i ale corpului. După î�ncheierea experimentelor care au avut loc prin intermediul a numeroase proiectele ș� i studii de realizare a păcii menț�ionate î�n capitolul 13, de foarte multe ori, violenț�a ș� i criminalitatea care se reduseseră au revenit la nivelul lor iniț�ial. Asta î�nseamnă că, de fapt, trebuie să demonstrăm pacea, ceea ce presupune să ne implicăm trupul ș� i să facem tranziț�ia de la gândire la acț�iune.
De fiecare dată când ne schimbăm starea de a fi ș� i ne î�ncepem ziua prin deschiderea inimii către acele stări superioare care ne conectează la dragostea de viaț�ă, la bucuria existenț�ei, la inspiraț�ia de a trăi, la recunoș� tinț�a faț�ă de viitorul care s-a î�ntâmplat deja ș� i la bunătatea faț�ă de ceilalț�i, trebuie să purtăm, să menț�inem ș� i să demonstrăm energia ș� i starea de a fi pe parcursul î�ntregii zile – fie că stăm î�n picioare, jos, călătorim sau ne î�ntindem. Apoi, când au loc evenimente supărătoare î�n viaț�a noastră sau î�n lume, dacă
522
SUPRANATURAL
dăm dovadă că suntem pacifiș� ti, î�n loc să acț�ionăm inconș� tient î�ntr-un mod reacț�ionar previzibil ș� i aș� a-zis firesc (exprimând furie, frustrare, violenț�ă, frică, suferinț�ă sau agresiune), nu mai contribuim la vechea conș� tiinț�ă a lumii. Punând capăt acestui ciclu ș� i dând dovadă de pace prin exemplu, le dăm ș� i altora permisiunea să facă la fel. Î�ntrucât cunoaș� terea este pentru minte ș� i experienț�a este pentru corp, atunci când trecem de la gândire la acț�iune – ș� i simț�im emoț�iile aferente păcii ș� i echilibrului interior –, î�n momentul î�n care î�ncepem să î�ntrupăm pacea, î�ncepem cu adevărat să schimbăm programul.
Temperând comportamentele reactive ș� i, prin urmare, nemaicreând aceleaș� i experienț�e ș� i emoț�ii redundante, nu mai activăm ș� i nu mai conectăm aceleaș� i circuite î�n creier. Î�n acest fel î�ncetăm să ne condiț�ionăm corpul să trăiască emoț�iile autolimitative ale minț�ii, ș� i aș� a ne schimbăm atât pe noi cât ș� i relaț�ia noastră cu lumea î�nconjurătoare. De fiecare dată când facem acest lucru, ne î�nvăț�ăm literalmente corpul să î�nț�eleagă din punct de vedere chimic ce î�nț�elege mintea din punct de vedere intelectual. Î�n acest fel, selectăm ș� i instruim genele latente care ne fac să prosperăm, nu doar să supravieț�uim. Acum, pacea este înăuntrul nostru ș� i batem la uș� a genetică pentru a deveni din punct de vedere biologic î�ntocmai aș� a. Oare nu asta a predicat fiecare mare figură carismatică de conducător, sfânt, mistic ș� i maestru mereu, de-a lungul istoriei? Desigur, la î�nceput va părea nefiresc să acț�ionezi î�mpotriva anilor de condiț�ionare automată, a obiceiurilor inconș� tiente, a reacț�iilor emoț�ionale reflexe, a atitudinilor ș� i a generaț�iilor de programare genetică, dar tocmai aș� a devenim supranaturali. A face ceva ce pare nefiresc î�nseamnă a
Postfață
523
acț�iona î�mpotriva modului î�n care am fost cu toț�ii programaț�i genetic sau condiț�ionaț�i din punct de vedere social, ca să reuș� im să trăim atunci când suntem ameninț�aț�i î�n vreun fel. Sunt convins că orice ființ�ă care a rupt legătura cu conș� tiinț�a tribului său, cu grupul, cu bancul sau cu turma sa, pentru a se adapta la un mediu î�n schimbare, trebuie să fi simț�it disconfortul ș� i incertitudinea necunoscutului. Dar să nu uităm că a trăi î�n necunoscut î�nseamnă a te afla î�n sfera posibilităț�ii. Adevărata provocare este să nu ne î�ntoarcem la nivelul de mediocritate pe care conș� tiinț�a socială dominantă î�l acceptă, doar pentru că nu vedem pe nimeni altcineva care să facă ce facem noi. Adevărata autoritate nu are niciodată nevoie de confirmarea celorlalț�i. Este nevoie doar de o viziune clară ș� i de o schimbare a energiei – adică de o stare nouă de a fi – care să fie susț�inute o perioadă de timp suficient de lungă ș� i executate cu o voinț�ă suficient de puternică, î�ncât să î�i determine ș� i pe alț�ii să î�ș�i ridice propria energie ș� i să fie inspiraț�i să facă la fel. Odată ce se ridică din starea lor limitată de a fi către o energie nouă, vor vedea acelaș� i viitor pe care î�l vede ș� i liderul lor. Î�n număr este putere.
După toț�i anii î�n care i-am î�nvăț�at pe oameni despre transformarea personală, ș� tiu că nimeni nu se schimbă până când nu î�ș�i schimbă energia. De fapt, atunci când cineva este cu adevărat implicat î�n schimbare, este mai puț�in probabil să vorbească despre el ș� i mai predispus să o demonstreze. Este ocupat cu trăirea stării. Acest lucru necesită conș� tientizare, intenț�ie, stare prezentă ș� i o atenț�ie constantă faț�ă de stările interioare. Poate că cel mai mare obstacol nu este doar faptul că te simț�i incomod, ci faptul că
524
SUPRANATURAL
nu te deranjează să te simț�i incomod, pentru că disconfortul este o provocare la a creș� te. Ne face să ne simț�im mai vii.
La urma urmei, dacă stresul ș� i reacț�ia de supravieț�uire sunt rezultatul faptului că nu ne putem prezice viitorul (gândindu-ne sau crezând că nu putem controla un deznodământ sau că lucrurile se vor î�nrăutăț�i), atunci deschiderea minț�ii ș� i a inimii noastre, pentru a crede î�n posibilitate, presupune să acț�ionezi î�mpotriva a mii de ani de caracteristici ale supravieț�uirii î�ntipărite genetic. Pentru ca ceva mult mai bun să se producă, trebuie să renunț�ăm chiar la acel lucru prin care obț�ineam î�n mod obiș� nuit ceea ce ne doream. Pentru mine, aceasta este adevărata măreț�ie.
Dacă vom putea face asta o dată, vom deranja acele reț�ele neuronale asimilate furiei, resentimentelor ș� i răzbunării ș� i vom activa, î�n schimb, reț�elele neuronale î�nrudite cu experienț�ele de grijă faț�ă de ceilalț�i, dăruire ș� i î�ngrijire (ș� i vom crea astfel emoț�iile corespunzătoare), ș� i atunci ar trebui să reuș� im să o facem din nou – iar repetarea acestor alegeri ne va condiț�iona neurochimic mintea ș� i trupul pentru a deveni una. Când corpul va ș� ti să facă acest lucru la fel de bine ca mintea, va deveni a doua lui natură, î�nnăscută, familiară, uș� or de realizat. Apoi, gândirea păcii ș� i manifestarea ei, care necesitau cândva o conș� tientizare concentrată, vor deveni un program subconș� tient. Asta va î�nsemna că am creat o stare liniș� tită nouă ș� i automată a ființ�ei ș� i, repet, acest lucru va î�nsemna că pacea este în noi. Acesta este modul î�n care memorăm o nouă ordine neurochimică internă, care este mai mare decât orice altă condiț�ionare din mediul extern. Ș� i nu doar că î�ntrupăm pacea, dar o ș� i stăpânim, la fel cum ne stăpânim pe noi î�nș� ine ș� i mediul î�nconjurător. Odată ce unii dintre noi reuș� esc să
Postfață
525
atingă această stare de existenț�ă – odată ce toată lumea este prinsă î�n aceeaș� i energie, frecvenț�ă ș� i conș� tiinț�ă ridicată – la fel ca un banc de peș� ti sau un stol de păsări care se miș� că î�n ordine, vom î�ncepe să acț�ionăm ca o singură minte ș� i vom lua ființ�ă ca o specie nouă. Dar dacă vom continua să acț� ionăm ca un organism canceros, î�n război cu sine î�nsuș� i, specia noastră nu va supravieț�ui, iar evoluț�ia î�ș�i va continua experimentul măreț� . Ia o pauză de la viaț�a ta ocupată pentru a investi î�n tine, fiindcă, atunci când faci asta, investeș� ti î�n viitorul tău. Dacă mediul tău familial controlează modul î�n care gândeș� ti ș� i simț�i, este cazul să te retragi din viaț�a ta ș� i să pătrunzi î�năuntrul tău, pentru a inversa procesul ființ�ării ca victimă a vieț�ii ș� i pentru a deveni un creator al acesteia. După ce vei citi această carte, vei ș� ti că este posibil să te schimbi î�n interior, iar când vei face asta, se va reflecta ș� i î�n lumea ta exterioară.
Acesta e un moment istoric î�n care nu mai este de ajuns doar să știi; este momentul să știi cum. Conform î�nț�elegerii filosofice ș� i principiilor ș� tiinț�ifice ale fizicii cuantice, neuroș� tiinț�ei ș� i epigeneticii, î�nț�elegem acum că mintea noastră subiectivă influenț�ează lumea obiectivă. Pentru că mintea influenț� ează materia, suntem obligaț� i să studiem natura minț� ii; î�nț�elegerea noastră ne permite apoi să atribuim semnificaț�ie faptelor noastre. Dacă cunoaș� terea este precursorul experienț�ei, atunci cu cât cunoaș� tem mai bine cât de puternici suntem ș� i î�nț�elegem totodată ș� tiinț�a care stă î�n spatele felului î�n care funcț�ionează lucrurile, cu atât mai mult putem î�nț�elege neî�ngrădirea potenț�ialului nostru, atât individual cât ș� i colectiv.
526
SUPRANATURAL
Pentru că aprofundăm î�n permanenț�ă ș� i lărgim î�nț�elegerea noastră cu privire la interconectarea tuturor sistemelor vii ș� i pentru că fiecare dintre noi contribuie la câmpul Pământului, cred că putem crea î�mpreună ș� i putem î�ndruma un viitor nou, paș� nic ș� i prosper pe această planetă. Totul î�ncepe prin a ne face un obicei din a practica conducerea prin intermediul inimii, ridicarea energiei ș� i a fi î�n rezonanț�ă cu informaț�ii ș� i frecvenț�e superioare de iubire ș� i integralitate. Cu efort ș� i intenț�ie, ar trebui să î�ncepem să producem o semnătură electromagnetică coerentă. Ca atunci când aruncăm î�n mod repetat pietricele î�ntr-un lac, dacă continuăm să ne ridicăm energia ș� i să ne deschidem inima, producem câmpuri electromagnetice din ce î�n ce mai mari. Această energie este informaț�ie ș� i fiecare dintre noi are puterea de a-ș� i î�ndruma energia cu intenț�ia de a produce efecte asupra naturii realităț�ii.
Când ne direcț�ionăm energia î�n calitate de observatori, de conș� tiinț�ă sau de gând, putem î�ncepe să influenț�ăm cauzalitatea descendentă a materiei – cu alte cuvinte, putem face, literalmente, ca mintea noastră să conteze. Atunci când practicăm aceste concepte î�n mod consecvent, schimbându-ne nivelul de energie, de la stadiul de supravieț�uire la un nivel mai î�nalt de conș� tientizare, compasiune, dragoste, recunoș� tinț�ă ș� i alte emoț�ii superioare, aceste semnale electromagnetice coerente se antrenează unul pe celălalt. Efectul ar trebui să fie acela de a putea uni comunităț�ile care au fost odinioară separate de convingerea că suntem doar materie. Dacă trecem de la supravieț�uire la iubire, recunoș� tinț�ă ș� i creaț�ie, atunci, î�n loc să reacț�ionăm la violenț�ă, terorism, frică, prejudecată, competiț�ie, egoism ș� i separare (care, apropo, ne sunt î�n mod constant reamintite ș� i pe care suntem programați să le trăim de către mass-media,
Postfață
527
reclame, jocuri video ș� i toate tipurile de stimulare), ne putem reuni î�n timpul unei crize. Nu vom mai simț�i nevoia de a ne diviza, de a da vina pe cineva sau de a ne răzbuna.
De fiecare dată când medităm ca o comunitate globală, lansăm o undă mai mare, mai puternică ș� i mai coerentă de iubire ș� i altruism î�n î�ntreaga lume. Dacă facem asta suficient de des, ar trebui să putem măsura nu doar schimbările de energie ș� i frecvenț�ă din î�ntreaga lume, ci ș� i eforturile noastre, prin schimbările pozitive ale evenimentelor care vor avea loc î�n viitorul nostru.
Pentru a susț�ine dreptatea ș� i pacea, trebuie mai î�ntâi să găseș� ti pacea î�n interiorul tău. Trebuie să le demonstrezi celorlalț�i că eș� ti pacifist, ceea ce î�nseamnă că nu poț�i să susț�ii pacea sau să î�ntrupezi pacea î�n timp ce te războieș� ti cu vecinul, î�ț�i urăș� ti colegul sau î�ț�i critici ș� eful. Dacă toată lumea (ș� i mă refer chiar la toată lumea) ar alege pacea ș� i ne-am aduna cu toț�ii î�n exact acelaș� i timp, imaginează-ț� i tipul de schimbare pozitivă pe care am putea-o crea î�n viitorul nostru colectiv. Nu ar mai exista niciun conflict. La fel de puternic este faptul că, atunci când suntem î�ntruchiparea vie a păcii, le părem imprevizibili celorlalț�i, ș� i atunci î�ncep să ne acorde atenț�ie. Datorită neuronilor-oglindă* (o clasă specială de celule cerebrale care se activează când vedem pe cineva executând o acț�iune), suntem racordaț�i din punct de vedere biologic să imităm
* În anul 1996, în urma unui experiment realizat în Italia, o echipă de
cercetători condusă de Giacomo Rizzolatti a descoperit un grup de neuroni, denumiţi neuronii-oglindă. Aceştia ne ajută să realizăm un soi de simulare într-o realitate virtuală a acţiunilor celeilalte persoane, astfel încât să putem da un înţeles comportamentului altor persoane, să le înţelegem felul de a gândi, de a simţi, să le intuim acţiunile şi să empatizăm cu ei. (n.red.)
528
SUPRANATURAL
comportamentul celorlalț�i. Modelul păcii, dreptăț�ii, iubirii, bunătăț�ii, preocupării faț�ă de celălalt, î�nț�elegerii ș� i compasiunii le permite celorlalț�i să-ș� i deschidă inima ș� i să treacă de la stări de supravieț�uire marcate de spaimă ș� i agresivitate, la trăirea unui sentiment de integralitate ș� i conexiune. Gândeș� te-te ce s-ar î�ntâmpla dacă am î�nț�elege cu toț�ii cât de interconectaț�i suntem unul cu celălalt ș� i cu câmpul, î�n loc să resimț�im separarea ș� i izolarea: Am putea chiar să î�ncepem să ne asumăm responsabilitatea pentru gândurile ș� i emoț� iile noastre, pentru că am î�nț� elege, î�n sfârș� it, modul î�n care starea noastră afectează î�ntreaga viaț�ă. Astfel că am putea î�ncepe să schimbăm lumea prin schimbarea noastră. Viitorul omenirii nu se bazează pe o singură persoană, pe un lider sau un Mesia cu o conș� tiinț�ă superioară, care să ne arate calea. Mai degrabă, e nevoie de evoluț�ia unei noi conș� tiinț�e colective, pentru că, prin recunoaș� terea ș� i aplicarea interconectării conș� tiinț�ei umane, putem schimba cursul istoriei. Deș� i se pare că structurile ș� i paradigmele vechi se prăbuș� esc, nu ar trebui să privim acest lucru cu frică, furie sau tristeț�e, pentru că acesta este procesul care duce la evoluț�ie ș� i la lucruri noi. Î�n schimb, ar trebui să î�nfruntăm viitorul cu o lumină, o energie ș� i o conș� tiinț�ă nouă. După cum am spus, vechiul trebuie să se destrame ș� i să dispară î�nainte ca noul să î�nflorească. Esenț�ial î�n acest proces este să nu ne risipim energia reacț�ionând emoț�ional vizavi de liderii sau de persoanele de la putere. Dacă ne captează emoț�iile, ne captează atenț�ia ș� i, prin urmare, ne captează energia. Aceasta este modalitatea prin care oamenii obț�in putere asupra noastră. Î�n schimb, trebuie să ne exprimăm principiile,
Postfață
529
valorile ș� i imperativele morale, precum libertatea, dreptatea, adevărul ș� i egalitatea. Când vom realiza acest lucru prin puterea colectivă, ne vom uni î�n spatele energiei unităț�ii ș� i nu vom mai fi controlaț�i de ideea separării. Î�n acel moment, a susț�ine adevărul nu mai este ceva personal, ci, unificând ș� i construind comunitatea, devine universal.
Cred că suntem î�n pragul unui mare salt evolutiv. Sau, altfel spus, trecem printr-o iniț�iere. La urma urmei, o iniț�iere nu este oare un ritual de trecere de la un nivel al conș� tiinț�ei la altul ș� i nu este concepută pentru a contesta structura a ceea ce suntem, ca să ne putem dezvolta ș� i să atingem un potenț�ial superior? Poate că, atunci când vom î�nț�elege, ne vom trezi ș� i ne vom aminti cine suntem cu adevărat, ființ�ele umane vor putea trece, ca o conș� tiinț�ă colectivă, dintr-o stare de supravieț�uire î�ntr-o stare de î�mplinire. Atunci ne vom putea ivi î�n adevărata noastră fire ș� i ne vom putea accesa pe deplin capacitatea î�nnăscută de ființ�e umane: aceea de a oferi, de a iubi, de a sluji ș� i de a avea grijă unii de alț�ii ș� i de Pământ. Aș� adar de ce să nu te î�ntrebi zilnic: Ce ar face iubirea?
Aceș� tia suntem noi cu adevărat ș� i acesta este viitorul pe care î�l creăm: unul î�n care fiecare dintre noi devine supranatural.
MULȚUMIRI Supranatural a fost concepută î�n urma unei conversaț�ii spontane purtate cu factorii de decizie de la Editura Hay House, î�n urmă cu câț�iva ani. Când am luat masa cu directorul executiv Reid Tracy, directorul financiar Margarete Nielsen ș� i cu vicepreș� edintele Patty Dar, nu bănuiam că vom vorbi despre câteva dintre ideile pe care le aveam î�n plan pentru o nouă carte. Gândind retrospectiv, cred că mi se pregătise totul dinainte. După război, mulț�i viteji se-arată.
S-ar putea să fi spus ceva ce cred că i-a impresionat, pentru că, după o săptămână, am acceptat să dau naș� tere acestei cărț�i, bazată pe paradigme noi care, simț�eam eu, urmau să necesite un efort intens pentru a le scrie î�ntr-o manieră simplă ș� i coerentă. Acumularea de studii ș� tiinț�ifice, colectarea continuă de date, măsurătorile ș� i analizele riguroase, logistica organizaț�ională concisă, planificarea evenimentelor, programarea a mii de scanări ș� tiinț�ifice î�n timpul evenimentelor noastre ș� i orele î�ntregi de dialog intens cu oamenii de ș� tiinț�ă ș� i cu echipa mea cu privire la măsurătorile pe care le făceam nu sunt pentru cei slabi de inimă. Din moment ce atât de multe dintre cele observate de noi se situau î�n afara convenț�iei ș� tiinț�ifice, a fost nevoie de multe î�ntâlniri cu mine ș� i de un angajament entuziast pentru a î�nț�elege astfel de noutăț�i.
532
SUPRANATURAL
Este nevoie de o mare tărie de caracter ca să nu te abaț�i de la plan ș� i să crezi î�ntr-o viziune care există î�n mintea altcuiva, mai ales atunci când această abstractizare s-ar putea să nu fie limpede nici măcar î�n mintea acestuia. Dar când există o convingere statornică î�n această posibilitate, combinată cu pasiunea de a transforma ceva î�ntr-o realitate tangibilă, atunci se produce magia. Ș� i acolo am avut privilegiul de a lucra cu oameni uimitori, uniț� i ca o echipă. A fost o adevărată binecuvântare pentru mine să fac parte dintr-un asemenea grup senzaț�ional. Din nou, aș� dori să-mi exprim mulț�umirile sincere faț�ă de familia Hay House pentru î�ncrederea pe care au avut-o î�n mine. Este o bucurie să fii parte a unei astfel de comunităț�i de spirite î�nrudite care demonstrează asemenea bunătate, sprijin ș� i competenț�ă. Mulț�umesc Reid Tracy, Patty Gift, Margarete Nielsen, Stacey Smith, Richelle Fredson, Lindsay McGinty, Blaine Tod-field, Perry Crowe, Celeste Phillips, Tricia Breidenthal, Diane Thomas, Sheridan McCarthy, Caroline DiNofia, Karim Garcia, Marlene Robinson, Lisa Bernier, Michael Goldstein, Joan D. Shapiro ș� i restului familiei. Sper că am crescut cu toț�ii î�n urma colaborării noastre. Mulț�umiri speciale editorului meu de la Hay House, Anne Barthel, care î�ș�i trăieș� te viaț�a cu o asemenea eleganț�ă ș� i graț�ie. Mulț�umesc pentru orele nelimitate de grijă ș� i competenț�ă ș� i pentru răbdarea avută cu mine. Mă simt plin de smerenie î�n faț�a smereniei tale. Aș� dori să le mulț�umesc editorilor mei Katy Koontz ș� i Tim Shields pentru că m-au ajutat aș� a de mult. Contribuț�ia voastră la munca mea a fost remarcabilă. Mulț�umesc că aț�i fost dispuș� i să sondaț�i atât de adânc. De asemenea, aș� dori să le mulț�umesc tuturor celor care au făcut parte din echipa mea Encephalon, pentru
Mulțumiri
533
efortul neî�ncetat de a mă susț�ine. Mulț�umesc, Paula Meyer, Katina Dispenza, Rhadell Hovda, Adam Boyce, Kristen Michaelis, Belinda Dawson, Donna Flanagan, Reilly Hovda, Janet Therese, Shashanin Quackenbush, Amber Lordier, Andrew Wright, Lisa Fitkin, Aaron Brown, Vicki Higgins, Justin Kerrihard, Johan Pool ș� i Ariel Maguire. Aș� dori, de asemenea, să le fiu recunoscător soț�iilor ș� i partenerilor membrilor echipei mele pentru că au fost atât de î�nț�elegători ș� i de generoș� i ș� i pentru că le-au î�ngăduit jumătăț�ilor lor să dedice atât de mult timp ș� i energie pentru schimbarea vieț�ii oamenilor alături de mine. O recunoș� tinț�ă specială î�i revine lui Barry Goldstein, fabulosul compozitor al majorităț�ii melodiilor pentru meditaț�ii. Mulț�umesc că m-ai făcut să mă î�ndrăgostesc din nou de muzică. Natalie Ledwell de la Mind Movie s-a dedicat foarte mult cauzei noastre. Apreciez pasiunea ta pentru transformare, precum ș� i prietenia noastră. M-ai ajutat să schimb multe vieț�i.
Aș� vrea să recunosc meritele celui mai bun prieten al meu, John Dispenza. Apreciez răbdarea ș� i entuziasmul tău. Ador grafica cărț�ii, figurile ș� i designul fabulos al coperț�ii. Talentul tău este cu adevărat uriaș� .
Aș� vrea să mulț�umesc superbei ș� i strălucitoarei noastre echipe de neurologi. Ei sunt dr. Danijela Debelic, Thomas Feiner – directorul Institutului EEG-Neurofeedback, Normen Schack – terapeut ocupaț�ional* la I.F.E.N.**, Frank Hegger – terapeut ocupaț�ional la I.F.E.N, Claudia Ruiz ș� i Judi Stivers.
* Terapeutul ocupaţional lucrează cu oamenii a căror participare la
viaţa comunităţii este restricţionată de factori individuali (persoane cu dizabilități) și factori contextuali: culturali (atitudinea şi mentalitatea) şi sociali (politicile sociale), care fac ca persoanele să fie expuse riscului marginalizării şi excluderii sociale. (n.red.)
** I.F.E.N. – Institut für EEG-Neurofeedback (n.red.)
534
SUPRANATURAL
Vreau să vă mulț�umesc pentru munca voastră excelentă, pentru capacitatea de a dărui ș� i de a sluji cu o asemenea energie vitală, pentru pasiunea voastră de a face o schimbare î�n lume, pentru mintea ș� i inima voastră deschisă. Sunt binecuvântat să vă cunosc pe toț�i. Aș� dori să vă mulț�umesc ș� i pentru contribuț�ia avută la furnizarea tuturor scanărilor cerebrale, pentru furnizarea echipamentelor de ultimă generaț�ie, pentru analiza voastră superbă, pentru colectarea tuturor datelor ș� i pentru că v-aț�i făcut timp, î�n ciuda unei vieț�i ocupate, să purtăm discuț�ii lungi despre ceea ce este natural ș� i ceea ce este supranatural. Mai presus de toate, vă mulț�umesc că m-aț�i î�nvăț�at ș� i aț�i crezut î�n mine. Sunteț�i cu toț�ii o adiere de aer proaspăt ș� i aparț�ineț�i viitorului. De asemenea, vreau să î�i mulț�umesc Melissei Waterman, B.S. , M.S.W.**, pentru experienț�a î�n măsurătorile noastre GDV ș� i Sputnik. Î�ți� mulț�umesc pentru marea ta dăruire ș� i pentru că ai făcut ca cercetarea să fie atât de utilă ș� i pentru mine. Ș� i pentru că ai apărut mereu să-mi fi alături la nevoie. *
Un mare mulț�umesc merge către dr. Dawson Church, pentru geniul ș� i prietenia sa. Tu ai fost cel care a crezut că putem schimba expresia genetică a oamenilor obiș� nuiț�i î�n doar câteva zile, la atelierele noastre. Sunt recunoscător pentru că faci parte din echipă ș� i eș� ti astfel o resursă de pragmatism ș� tiinț�ific. Sunt binecuvântat să te cunosc.
Mulț� umiri speciale lui Rollin McCraty, Ph.D., Jackie Waterman, Howard Martin ș� i î�ntregii echipe de la Institutul HeartMath. Aț�i jucat un rol critic î�n cercetările noastre ș� i aț�i dăruit totul cu nespus altruism. Sunt binecuvântat de relaț�ia noastră.
* B.S. – Bachelor of Science (n.red.) ** M.S.W – Master of Social Work (n.red.)
Mulțumiri
535
Aș� dori să-mi exprim recunoș� tinț�a faț�ă de echipa care administrează compania mea de instruire pentru corporaț�ii. Ei sunt Suzanne Qualia, Beth Wolfson ș� i Florence Yaeger. Mulț�umesc că aț�i păstrat viziunea mea. Î�n plus, am o apreciere deosebită faț�ă de ceilalț�i formatori din î�ntreaga lume care lucrează atât de sârguincios pentru a deveni un exemplu viu de schimbare ș� i de leadership pentru foarte mulț�i oameni. Aș� dori să-i mulț�umesc Justinei Ruszczyk, care, î�ntr-adevăr, a acordat mult timp pentru î�nț�elegerea acestei lucrări la un nivel foarte profund. Î�ț�i mulț�umesc că m-ai ajutat î�n dezvoltarea unui program de coaching. Aș� tept cu nerăbdare ca drumurile noastre să se î�ncruciș� eze din nou.
Î�i mulț�umesc lui Gregg Braden pentru că a scris o prefaț� ă atât de puternică ș� i de centrată pe inimă. Eș� ti un exemplu din viaț�ă adevărată. Prietenia noastră este foarte importantă pentru mine.
Nu-mi pot exprima î�ndeajuns recunoș� tinț�a pentru Roberta Brittingham. Rămâi î�n continuare persoana cea mai minunată, mai misterioasă ș� i mai centrată pe inimă pe care am î�ntâlnit-o vreodată. Î�ți� mulț�umesc pentru dragostea ș� i sprijinul acordate. Aș� dori, de asemenea, să-mi exprim aprecierea pentru lucrarea ta î�n crearea caleidoscopului. Nimeni altcineva n-ar fi reuș� it s-o transforme î�ntr-o asemenea operă de artă. Copiilor mei, Jace, Gianna ș� i Shen, niș� te tineri unici ș� i atât de sănătoș� i, le mulț�umesc că au fost atât de generoș� i ș� i m-au lăsat să petrec atâta timp pentru a-mi urma pasiunea. Î� n cele din urmă, aș� dori să mulț� umesc comunităț� ii de cursanț� i implicaț� i î�n această lucrare. Foarte mulț� i dintre voi sunteț�i o inspiraț�ie pentru mine. Voi veț�i deveni supranaturali.
NOTE FINALE Introducere
1. Uniunea Globală a Oamenilor de Ș� tiinț�ă pentru Pace, “Defusing World Crises: A Scientific Approach” („Dezamorsarea crizelor mondiale: o abordare ș� tiinț�ifică”), https://www.gusp.org/defusing-world-crises/ scientific-research/. 2. F.A. Popp, W. Nagl, K.H. Li, et al., “Biophoton Emission: New Evidence for Coherence and DNA as Source” („Emisia de biofotoni: noi dovezi pentru coerenț�ă ș� i ADN-ul ca sursă”), Cell Biophysics, vol. 6, nr. 1: pp. 33-52 (1984).
Capitolul 1
1. R.M. Sapolsky, Why Zebras Don’t Get Ulcers (De ce nu fac zebrele ulcer) (New York: Times Books, 2004). Î�n plus, dependenț�a emoț�ională este un concept predat de Ș� coala de Iluminare a lui Ramtha; vezi JZK Publishing, divizie a JZK, Inc., Editura pentru RSE, la http:// jzkpublishing.com sau la http://www.ramtha.com.
Capitolul 2
1. Fenomen cunoscut sub numele de Regula lui Hebb sau Legea lui Hebb; vezi D.O. Hebb, The Organization of Behavior: A Neuropsychological Theory (Organizarea comportamentului: O teorie neuro-psihologică) (New York: John Wiley & Sons, 1949). 2. L. Song, G. Schwartz ș� i L. Russek, “Heart-Focused Attention and HeartBrain Synchronization: Energetic and Physiological Mechanisms”) „Atenț�ia concentrată asupra inimii ș� i sincronizarea inimă-creier: mecanisme energetice ș� i fiziologice”, Alternative Therapies in Health
Note finale
537
and Medicine, vol. 4, nr. 5: pp. 44-52, 54-60, 62 (1998); D. L. Childre, H. Martin ș� i D. Beech, The HeartMath Solution: The Institute of HeartMath’s Revolutionary Program for Engaging the Power of the Heart’s Intelligence (Soluția HeartMath: Programul revoluționar al Institutului HeartMath pentru angrenarea puterii inteligenței inimii) (San Francisco: Harper SanFrancisco, 1999), p. 33. 3. A. Pascual-Leone, D. Nguyet, L. G. Cohen ș� .a., “Modulation of Muscle Responses Evoked by Transcranial Magnetic Stimulation During the Acquisition of New Fine Motor Skills („Modularea răspunsurilor musculare provocate de stimularea magnetică transcraniană, î�n timpul dobândirii de noi abilităț�i motorii de precizie”), î�n Journal of Neurophysiology, vol. 74, nor 3: pp. 1037-1045 (1995). 4. P. Cohen, “Mental Gymnastics Increase Bicep Strength” („Gimnastica mentală creș� te forț�a bicepș� ilor”), î�n New Scientist, vol. 172, nr. 2318, p. 17 (2001), http://www.newscientist.com/article/dn1591-men� tal-gymnastics-increase-bicep-strength.html#.Ui03PLzk_Vk. 5. W.X. Yao, V.K. Ranganathan, D. Allexandre ș� .a., “Kinesthetic Imagery Training of Forceful Muscle Contractions Increases Brain Signal and Muscle Strength” („Antrenarea chinestezică imaginară a contracț�iilor musculare sporeș� te semnalul cerebral ș� i forț�a musculară”), î�n Frontiers in Human Neuroscience, vol. 7, p. 561 (2013). 6. B.C. Clark, N. Mahato, M. Nakazawa ș� .a., “The Power of the Mind: The Cortex as a Critical Determinant of Muscle Strength/Weakness” („Puterea minț�ii: Cortexul ca determinant critic al forț�ei / slăbiciunii musculare”), î�n Journal of Neurophysiology, vol. 112, nr. 12, pp. 3219-3226 (2014). 7. D. Church, A. Yang, J. Fannin ș� .a., “The Biological Dimensions of Transcendent States: A Randomized Controlled Trial” („Dimensiunile biologice ale stărilor transcendentale: un studiu aleatoriu controlat”), prezentat la Conferinț�a Franceză despre Energia Psihică, Lyon, Franț�a, 18 martie 2017.
Capitolul 3
1. N. Bohr, “On the Constitution of Atoms and Molecules” („Cu privire la constituirea atomilor ș� i moleculelor”), î�n Philosophical Magazine, vol. 26, nr. 151. pp. 1-25 (1913). 2. Church, Yang, Fannin ș� . a., “The Biological Dimensions of Transcendent States: A Randomized Controlled Trial” („Dimensiunile biologice ale stărilor transcendentale: un studiu aleatoriu controlat”).
538
SUPRANATURAL
3. Childre, Martin ș� i Beech, The HeartMath Solution (Soluția HeartMath). 4. “Mind Over Matter” („Minte contra materie”)), î�n Wired, 1 aprile 1995, https://www.wired.com/1995/04/pear.
Capitolul 4
1. Popp, Nagl, Li ș� .a., “Biophoton Emission: New Evidence for Coherence and DNA as Source” („Emisia de biofotoni: noi dovezi pentru coerenț�ă ș� i pentru ADN ca sursă”). 2. L. Fehmi ș� i J. Robbins, The Open-Focus Brain: Harnessing the Power of Attention to Heal Mind and Body (Creierul și concentrarea deschisă: Exploatarea puterii atenției pentru vindecarea trupului și minții), Boston: Trumpeter Books, 2007. 3. A. Hadhazy, “Think Twice: How the Gut’s ‘Second Brain’ Influences Mood and Well-Being” („Gândeș� te-te de două ori: Cum î�ț�i influenț�ează al doilea creier, cel din intestin, buna dispoziț�ie ș� i starea de bine”), Scientific American Global RSS (12 februarie 2010), http:// www.scientificamerican.com/article/gut-second-brain/. 4. C.B. Pert, Molecules of Emotion (Molecule de emoție), New York: Scribner, 1997. 5. F.A. Popp, “Biophotons and Their Regulatory Role in Cells” („Biofotonii ș� i rolul lor regulator î�n cadrul celulelor”), î�n Frontier Perspectives (Centrul pentru Ș� tiinț�ele de Frontieră al Universităț�ii Temple, Philadelphia), vol. 7, nr. 2, pp. 13-22 (1988). 6. C. Sylvia î�mpreună cu W. Novak, A Change of Heart: A Memoir (O nouă inimă: Memorii), New York: Warner Books, 1997. 7. P. Pearsall, The Heart’s Code: Tapping the Wisdom and Power of Our Heart Energy (Codul inimii: Descoperind înțelepciunea și puterea energiei inimii noastre), New York: Broadway Books, 1998, p. 7.
Capitolul 5
1. M. Szegedy-Maszak, “Mysteries of the Mind: Your Unconscious Is Making Your Everyday Decisions” („Misterele minț�ii: deciziile tale zilnice sunt luate de inconș� tientul tău”), î�n U.S. News & World Report, 28 februarie 2005. 2. M. B. DeJarnette, “Cornerstone” („Piatra de temelie”), î�n The American Chiropractor, p. 22, 23, 28, 34, iulie-august 1982. 3. Ibid.
Note finale
539
4. D. Church, G. Yount, S. Marohn ș� . a., “The Epigenetic and Psychological Dimensions of Meditation” („Dimensiunile epigenetice ș� i psihologice ale meditaț�iei”), prezentare susț�inută la Institutul Omega, 26 august. Trimisă spre publicare.
Capitolul 6
1. “Electromagnetic Fields and Public Health: Electromagnetic Sensitivity” („Câmpurile electromagnetice ș� i sănătatea publică: sensibilitatea electromagnetică”), î�n raportul Organizaț�iei Mondiale a Sănătăț�ii (decembrie 2005), http://www.who.int/peh-emf/publica�tions/facts/fs296/en/; OMS despre hipersensibilitatea electromag�netică (25-27 octombrie 2004), Praga, Cehia, http://www.who.int/ peh-emf/meetings/hypersensitivity_prague2004/en/.
Capitolul 7
1. D. Mozzaffarian, E. Benjamin, A.S. Go ș� . a., î�n numele Comitetului de Statistică al Asociaț�iei Americane a Inimii ș� i al Subcomitetului de Statistică privind Infarctul, “Heart Disease and Stroke Statistics – 2016 Update: A Report from the American Heart Association” („Bolile cardiace ș� i statisticile legate de infarct – actualizat 2016: Un raport al Asociaț�iei Americane a Inimii”), Circulara 133:e38-e360 (2016). 2. Childre, Martin ș� i Beech, The HeartMath Solution (Soluția HeartMath). 3. Institutul HeartMath, “The Heart’s Intuitive Intelligence: A Path to Personal, Social and Global Coherence” („Inteligenț�a intuitivă a inimicii: O cale spre coerenț�a personală, socială ș� i globală”) https:// www.youtube.com/watch?v=QdneZ4fIIHE, aprilie 2002. 4. Church, Yang, Fannin ș� .a., “The Biological Dimensions of Transcendent States: A Randomized Controlled Trial” („Dimensiunile biologice ale stărilor transcendente: un studiu aleatoriu controlat”), Church, Yount, Marohn ș� . a., “The Epigenetic and Psychological Dimensions of Meditation” („Dimensiunile epigenetice ș� i psihologice ale meditaț�iei”). 5. R. McCraty, M. Atkinson, D. Tomasino, et al., ”The Coherent Heart: Heart-Brain Interactions, Psychophysiological Coherence, and the Emergence of System-Wide Order” (Inima coerentă: Interacț�iunile inimă-creier, coerenț�a pshiho-fiziologică ș� i stabilirea ordinii la nivel sistemic”), Integral Review, vol. 5, no. 2: pp. 10-115 (2009). 6. T. Allison, D. Williams, T. Miller ș� . a., “Medical and Economic Costs of Psychologic Distress in Patients with Coronary Artery Disease”
540
SUPRANATURAL
(„Costurile medicale ș� i economice ale stresului psihologic la pacienț�ii cu boala arterială coronariană”), î�n Mayo Clinic Proceedings (Procedurile Clinicii Mayo), vol. 70, nr. 8: pp. 734-742 (august 1995). 7. R. McCraty ș� i M. Atkinson, “Resilience Training Program Reduces Physiological and Psychological Stress in Police Officers” („Programul de antrenare a rezistenț�ei reduce stresul psihologic ș� i psihologic î�n cazul poliț�iș� tilor”), î�n Global Advances in Health and Medicine (Progrese globale în domeniul sănătății și medicinei), vol. 1, nr. 5: pp. 44-66 (2012). 8. M. Gazzaniga, “The Ethical Brain” (”The Ethical Brain”), The New York Times, 19 iunie 2005, http://www.nytimes.com/2005/06/19/boo� ks/chapters/the-ethical-brain.html. 9. R. McCraty, “Advanced Workshop with Dr. Joe Dispenza” („Atelier avansat cu dr. Joe Dispenza”), la Complexul ș� i centrul de conferinț�e Carefree din Carefree, Arizona, 23 februarie 2014. 10. W. Tiller, R. McCraty ș� i M. Atkinson, “Cardiac Coherence: A New, Noninvasive Measure of Autonomic Nervous System Order” („Coerenț�a cardiacă: O nouă metodă de măsurare neinvazivă a ordinii sistemului nervos autonom”) î�n Alternative Therapies in Health and Medicine (Terapii alternative în sănătate și medicină), vol. 2, nr. 1: pp. 52-65 (1996). 11. McCraty, Atkinson, Tomasino ș� . a., “The Coherent Heart: Heart-Brain Interactions, Psychophysiological Coherence, and the Emergence of System-Wide Order” („Inima coerentă: Interacț�iuni inimă-creier, coerenț�ă ș� i stabilirea ordinii la nivel sistemic”). 12. R. McCraty ș� i F. Shaffer, “Heart Rate Variability: New Perspectives on Physiological Mechanisms, Assessment of Self-Regulatory Capacity, and Health Risk” („Variabilitatea ritmului cardiac: perspective noi privind mecanismele fiziologice, evaluarea capacităț�ii de autoreglare ș� i riscurile de sănătate”), î�n Global Advances in Health and Medicine (Progrese globale în sănătate și medicină), vol. 4, nr. 1: pp. 46-61 (2015); S. Segerstrom ș� i L. Nes, “Heart Rate Variability Reflects Self-Regulatory Strength, Effort, and Fatigue” („Variabilitatea ritmului cardiac reflectă capacitatea de autoreglare, efortul ș� i stare de epuizare”), î�n Psychological Science, vol. 18, nr. 3: pp. 275-281 (2007); R. McCraty ș� i M. Zayas, “Cardiac Coherence, Self-Regulation, Autonomic Stability, and Psychosocial Well-Being” („Coerenț�a cardiacă, autoreglarea, stabilitatea autonomă ș� i bunăstarea psihosocială”), î�n Frontiers in Psychology; vol. 5: pp. 1-13 (septembrie 2014).
Note finale
541
13. K. Umetani, D. Singer, R. McCrat ș� . a., “Twenty-Four Hour Time Domain Heart Rate Variability and Heart Rate: Relations to Age and Gender over Nine Decades” („Variabilitatea ritmului cardiac ș� i ritmul cardiac al intervalului de douăzeci ș� i patru de ore: legătura cu vârsta ș� i sexul pe o perioadă de peste nouă decenii”), î�n Journal of the American College of Cardiology, vol. 31, nr. 3: pp. 593-601 (1 martie 1998). 14. D. Childre, H. Martin, D. Rozman ș� i R. McCraty, Heart Intelligence: Connecting with the Intuitive Guidance of the Heart (Inteligența inimii: conectarea cu îndrumarea intuitivă a inimii), Waterfront Digital Press, 2016, p. 76. 15. R. McCraty, M. Atkinson, W. A. Tiller ș� . a., “The Effects of Emotions on Short-Term Power Spectrum Analysis of Heart Rate Variability” („Efectul emoț�iilor asupra analizei spectrului de putere pe termen scurt a variabilităț�ii ritmului cardiac”), î�n The American Journal of Cardiology, vol. 76, nr. 14 (1995): pp. 1089-1093. 16. Pert, Molecules of Emotion (Molecule de emoție). 17. Ibid. 18. Song, Schwartz ș� i Russek, “Heart-Focused Attention and HeartBrain Synchronization” („Atenț�ia concentrată pe inimă ș� i sincronizarea inimă-creier”). 19. Childre, Martin ș� i Beech, The HeartMath Solution, p. 33. 20. Song, Schwartz ș� i Russek, “Heart-Focused Attention and HeartBrain Synchronization” („Atenț�ia concentrată pe inimă ș� i sincronizarea inimă-creier”. 21. Childre, Martin, and Beech, The HeartMath Solution. 22. J.A. Armour, “Anatomy and Function of the Intrathoracic Neurons Regulating the Mammalian Heart” („Anatomia ș� i funcț�ia neuronilor intratoracici care reglează inima mamiferelor”), î�n I.H. Zucker ș� i J.P. Gilmore (edit.), Reflex Control of the Circulation (Controlul reflex al circulației), Boca Raton, FL: CRC Press, 1998, pp. 1-37. 23. O.G. Cameron, Visceral Sensory Neuroscience: Interoception (Neuroștiința viscerală senzorială: Interocepția), New York: Oxford University Press, 2002. 24. McCraty ș� i Shaffer, “Heart Rate Variability: New Perspectives on Physiological Mechanisms, Assessment of Self-Regulatory Capacity, and Health Risk” („Variabilitatea frecvenț�ei cardiace: noi perspective asupra mecanismelor fiziologice, evaluarea capacităț�ii de auto-reglementare ș� i a riscului asupra sănătăț�ii”).
542
SUPRANATURAL
25. H. Martin, “TEDxSantaCruz: Engaging the Intelligence of the Heart” („TEDxSantaCruz: Angajarea inteligenț�ei inimii”), Cabrillo College Music Recital Hall, Aptos, CA, 11 iunie 2011, https://www.youtube. com/watch?v=A9kQBAH1nK4. 26. J.A. Armour, “Peripheral Autonomic Neuronal Interactions in Cardiac Regulation” („Interacț�iuni neuronale autonome periferice î�n reglarea cardiacă”), î�n J.A. Armour ș� i J.L. Ardell (edit.), Neurocardiology, New York: Oxford University Press, 1994, pp. 219-44; J.A. Armour, “Anatomy and Function of the Intrathoracic Neurons Regulating the Mammalian Heart” („Anatomia ș� i funcț�ia neuronilor intratoracici care reglează inima mamiferelor”), î�n Zucker ș� i Gilmore (edit.), Reflex Control of the Circulation (Controlul reflex al circulației), pp. 1-37. 27. McCraty, Atkinson, Tomasino ș� . a., “The Coherent Heart” („Inima coerentă”).
Capitolul 8
1. E. Goldberg ș� i L. D. Costa, “Hemisphere Differences in the Acquisition and Use of Descriptive Systems” („Diferenț�ele emisferice î�n dobândirea ș� i folosirea sistemelor descriptive”), î�n Brain Language, vol. 14, nr. 1 (1981), pp. 144-73.
Capitolul 11
1. A. Aspect, P. Grangier ș� i G Roger, A. Aspect, P. Grangier, and G Roger, “Experimental Realization of Einstein-Podolsky-Rosen-Bohm Gedankenexperiment: A New Violation of Bell’s Inequalities” („Realizarea experimentală a lui EinsteinPodolsky-Rosen-Bohm Gedankenexperiment: o nouă î�ncălcare a inegalităț�ilor Bell”), î�n Physical Review Letters, vol. 49, nr. 2 (1982): pp. 91-94; A. Aspect, J. Dalibard ș� i G. Roger, “Experimental Test of Bell’s Inequalities Using Time-Varying Analyzers” („Testarea experimentală a inegalităț�ilor Bell folosind analize variabile de timp”) î�n Physical Review Letters, vol. 49, nr. 25 (9182): pp. 1804-1807; A. Aspect, “Quantum Mechanics: To Be or Not to Be Local” („Mecanica cuantică: a fi sau nu a fi local”), î�n Nature, vol. 446, nr. 7138 (19 aprilie 2007): pp. 866-867. 2. D. Bohm, Wholeness and the Implicate Order (Integralitatea și ordinea implicită), volumul 135, New York: Routledge, 2002. 3. I. Bentov, Stalking the Wild Pendulum: On the Mechanics of Consciousness (Cu ochii pe pendulul sălbatic: Despre mecanica conștiinței), New York: E.P. Dutton, 1977; Ramtha, A Beginner’s Guide to Creating Reality (Ghidul începătorului pentru crearea realității), Yelm, WA: JZK Publishing, 2005.
Note finale
Capitolul 12
543
1. W. Pierpaoli, The Melatonin Miracle: Nature’s Age-Reversing, Disease-Fighting, Sex-Enhancing Hormone (Melatonina miracol: hormonul anti-îmbătrânire, anti-boală și care îmbunătățește viața sexuală), New York: Pocket Books, 1996; R. Reiter ș� i J. Robinson, Melatonin: Breakthrough Discoveries That Can Help You Combat Aging, Boost Your Immune System, Reduce Your Risk of Cancer and Heart Disease, Get a Better Night’s Sleep (Melatonina: descoperirile revoluționare care vă pot ajuta să luptați împotriva îmbătrânirii, să vă întăriți sistemul imunitar, să reduceți riscul de cancer și de boli cardiace, să vă bucurați de un somn mai bun), New York: Bantam, 1996. 2. S. Baconnier, S.B. Lang ș� i R. Seze, “New Crystal in the Pineal Gland: Characterization and Potential Role in Electromechano-Transduction” („Un nou cristal î�n glanda pineală: Caracterizarea ș� i rolul potenț�ial î�n transducț�ia electromecanică”), î�n Adunarea Generală a URSI, Maastricht, Olanda, august 2002. 3. T. Kenyon ș� i V. Essene, The Hathor Material: Messages from an Ascended Civilization (Materialul Hathor: Mesajele unei civilizații superioare), Santa Clara, CA: S.E.E. Publishing Co., 1996. 4. R. Hardeland, R.J. Reiter, B. Poeggeler ș� i D.X. Tan, “The Significance of the Metabolism of the Neurohormone Melatonin: Antioxidative Protection and Formation of Bioactive Substances” („Semnificaț�ia metabolismului neurohormonului de malatonină: Protecț�ia antioxidantă ș� i formarea substanț�elor bioactive”), î�n Neuroscience & Biobehavioral Reviews, vol. 17, nr. 3: pp. 347-57 (toamna, 1993); A.C. Rovescalli, N. Brunello, C. Franzetti ș� i G. Racagni, “Interaction of Putative Endogenous Tryptolines with the Hypothalamic Serotonergic System and Prolactin Secretion in Adult Male Rats” („Interacț�iunea dintre triptolinele endogene prezumtive cu sistemul serotoninergic hipotalamic ș� i secreț�ia de prolactină la ș� obolanii adulț�i masculi”, î�n Neuroendocrinology, vol. 43, nr. 5: pp. 603-10 (1986); G.A. Smythe, M.W. Duncan, J.E. Bradshaw ș� i M.V. Nicholson, “Effects of 6-methoxy-1,2,3,4-tetrahydro-beta-carboline and yohimbine on hypothalamic monoamine status and pituitary hormone release in the rat” („Efectele 6-metoxi-1,2,3,4-tetrahidro-beta-carbolinei ș� i yohimbinei asupra statusului de monoamină hipotalamic ș� i asupra secreț�iei hormonului hipofizar la ș� obolani”), î�n Australian Journal of Biological Sciences, vol. 36, nr. 4: pp. 379-86 (1983). 5. S.A. Barker, J. Borjigin, I. Lomnicka, R. Strassman, “LC/MS/MS Analysis of the Endogenous Dimethyltryptamine Hallucinogens, Their Precursors, and Major Metabolites in Rat Pineal Gland Microdialysate”
544
SUPRANATURAL
(„Analiza LC / MS / MS a halucinogenilor endogeni de dimetriptamină, a precursorilor acestora ș� i a metaboliț�ilor majori î�n microdializa glandei pineale a ș� obolanilor”), î�n Biomedical Chromatography, vol. 27, nr. 12: pp.1690-1700 (decembrie 2013), doi: 10.1002/ bmc.2981. 6. Hardeland, Reiter, Poeggeler ș� i Tan, “The Significance of the Metabolism of the Neurohormone Melatonin” („Semnificaț�ia metabolismului hormonului de melatonină”). 7. David R. Hamilton, Why Kindness Is Good for You (De ce este bună bunătatea pentru tine), Londra: Hay House, Marea Britanie, 2010, pp. 62-67. 8. R. Acher ș� i J. Chauvet, “The Neurohypophysial Endocrine Regulatory Cascade: Precursors, Mediators, Receptors, and Effectors” („Cascada neurohipofizală endocrină de reglare: precursori, mediatori, receptori ș� i efecte”), î�n Frontiers in Neuroendocrinology, vol. 16: pp. 237289 (iulie 1995). 9. D. Wilcox, “Understanding Sacred Geometry & the Pineal Gland Consciousness” („Î�nț�elegerea geometriei sacre ș� i a conș� tiinț�ei glandei pineale”), prelegere disponibilă pe YouTube, la: https://youtu. be/2S_m8AqJKs8?list=PLxAVg8IHlsUwwkHcg5MopMjrec7Pxqzhi.
Capitolul 13
1. Uniunea Globală a Oamenilor de Ș� tiinț�ă pentru Pace, “Defusing World Crises: A Scientific Approach” („Dezamorsarea crizelor mondiale: o abordare ș� tiinț�ifică”). 2. Ibid. 3. D. W. Orme-Johnson, C.N. Alexander, J.L. Davies ș� . a., “International Peace Project in the Middle East: The Effects of the Maharishi Technology of the Unified Field” („Proiectul internaț�ional de pace î�n Orientul Mijlociu: Efectele tehnologiei Maharishi a câmpului unificat”), î�n Journal of Conflict Resolution, vol. 32, nr. 4 (4 decembrie 1988). 4. D.W. Orme-Johnson, M.C. Dillbeck ș� i C.N. Alexander, “Preventing Terrorism and International Conflict: Effects of Large Assemblies of Participants in the Transcendental Meditation and TM-Sidhi Programs” („Prevenirea terorismului ș� i a conflictului internaț�ional: efectele marilor adunări de participanț�i la meditaț�ia transcendentală ș� i programele TM-Sidhi”), î�n Journal of Offender Rehabilitation, vol. 36, nr.1-4: pp. 283-302 (2003).
Note finale
545
5. “Global Peace – End of the Cold War” („Pacea globală – Sfârș� itul războiului rece”), Iniț�iativa Globală pentru Pace, http://globalpeaceproject. net/proven-results/case-studies/global-peace-end-of-the-cold-war/. 6. J.S. Hagelin, M.V. Rainforth, K.L.C. Cavanaugh ș� . a., “Effects of Group Practice of Transcendental Meditation Program on Preventing Violent Crime in Washington, D.C.: Results of the National Demonstration Project, June–July 1993” („Efectele practicii î�n grup a programului de meditaț�ie transcendentală asupra prevenirii infracț�iunilor violente î�n Washington, D.C.: Rezultatele Proiectului Naț�ional Demonstrativ, iunie-iulie 1993”), î�n Social Indicators Research, vol. 47, nr. 2: pp. 153-201 (iunie 1999). 7. R.D. Nelson, “Coherent Consciousness and Reduced Randomness: Correlations on September 11, 2001” („Coerenț�a conș� tiinț�ei ș� i reducerea aleatoriului: Corelaț�ii din perspectiva 11 septembrie 2001”), î�n Journal of Scientific Exploration, vol. 16, nr. 4: pp. 549-70 (2002). 8. “What Are Sunspots?” („Ce sunt petele solare?”), Space.com, http:// www.space.com/14736-sunspotssun-spots-explained.html, 29 fe�bruarie 2012. 9. A.L. Tchijevsky (trad. V.P. de Smitt), “Physical Factors of the Historical Process” („Factorii fizici ai proceselor istorice”, î�n Cycles, vol. 22: pp. 11-27 (ianuarie 1971). 10. S. Ertel, “Cosmophysical Correlations of Creative Activity in Cultural History” („Corelaț�iile cosmofizice ale activităț�ii creative î�n istoria culturală”), î�n Biophysics, vol. 43, nr. 4: pp. 696-702 (1998). 11. C. W. Adams, The Science of Truth (Wilmington (Știința adevărului), Wilmington, DE: Sacred Earth Publishing, 2012, p. 241. 12. “Earth’s Atmospheric Layers” („Straturile atmosferice ale Pământului”), 21 ianuarie 2013, https://www.nasa.gov/mission_pages/ sunearth/science/atmosphere-layers2.html. 13. R. Wever, “The Effects of Electric Fields on Circadian Rhythmicity in Men” („Efectele câmpurilor electrice asupra ritmicităț�ii circadiene la oameni”), î�n Life Sciences in Space Research, vol. 8: pp. 177-87 (1970). 14. Iona Miller, “Schumann Resonance” („Rezonanț�a Schumann”), î�n Nexus Magazine, vol. 10, nr. 3 (aprilie-mai 2003). 15. Childre, Martin, Rozman ș� i McCraty, Heart Intelligence: Connecting with the Intuitive Guidance of the Heart (.Inteligența inimii: Conectarea cu îndrumarea intuitivă a inimii).
546
SUPRANATURAL
16. R. McCraty, “The Energetic Heart: Bioelectromagnetic Communication Within and Between People, in Bioelectromagnetic and Subtle Energy Medicine” („Inima energetică: Comunicarea bioelectromagnetică intra ș� i interumană, î�n bioelectromagnetică ș� i î�n medicina energiei subtile”), î�n P.J. Rosch ș� i M.S. Markov (edit.), Clinical Applications of Bioelectromagnetic Medicine (Aplicații clinice ale medicinii bioelectromagnetice), New York: Marcel Dekker, 2004. 17. Childre, Martin, Rozman ș� i McCraty, Heart Intelligence: Connecting with the Intuitive Guidance of the Heart. (Inteligența inimii: Conectarea cu îndrumarea intuitivă a inimii). 18. R. McCraty, “The Global Coherence Initiative: Measuring Human-Earth Energetic Interactions” („Iniț�iativa Coerenț�a Globală: Măsurarea interacț�iunilor energetice om-Pământ”, la Conferinț�a Inima ca rege al organelor), Hofuf, Arabia Saudită (2010); R. McCraty, A. Deyhle ș� i D. Childre, „Iniț�iativa Coerenț�a Globală: Crearea unei unde planetare stabile”, î�n Global Advances in Health and Medicine, 1(1): p. 64-77 (2012); R. McCraty, “The Energetic Heart” („Inima energetică”), î�n Clinical Applications of Bioelectromagnetic Medicine. 19. Institutul HeartMath Institute, “Global Coherence Research” („Cercetarea privind coerenț�a globală”), https://www.heartmath.org/ research/global-coherence/. 20. S.M. Morris, “Facilitating Collective Coherence: Group Effects on Heart Rate Variability Coherence and Heart Rhythm Synchronization” („Facilitarea coerenț�ei colective: Efectele grupului asupra coerenț�ei variaț�iei frecvenț�ei cardiace ș� i sincronizării ritmului cardiac”), î�n Alternative Therapies in Health and Medicine, vol. 16, nr. 4: pp. 62-72 (iulie-august 2010). 21. K. Korotkov, Energy Fields Electrophotonic Analysis in Humans and Nature: Electrophotonic Analysis (Analiza câmpurilor energetice electrofotonice la oameni și în natură), ediț�ia a 2-a, CreateSpace Independent Publishing Platform, 2014. 22. D. Radin, J. Stone, E. Levine ș� .a., “Compassionate Intention as a Therapeutic Intervention by Partners of Cancer Patients: Effects of Distant Intention of the Patients’ Autonomic Nervous System” („Intenț�ia plină de compasiune ca formă de intervenț�ie terapeutică a partenerilor pacienț�ilor bolnavi de cancer: Efectele intenț�iei de la distanț�ă asupra sistemului nervos autonom autonom al pacienț�ilor”), î�n Explore, vol. 4, nr. 4 (iulie – august 2008).
DESPRE AUTOR Dr. Joe Dispenza este un lector internaț�ional, cercetător, consultant pentru corporaț�ii, autor ș� i educator care a fost invitat să vorbească î�n peste 32 de ț�ări, de pe cinci continente. Ca lector ș� i educator, el se ghidează după convingerea că fiecare dintre noi deț�ine potenț�ialul măreț�iei ș� i abilităț�i nelimitate. Î�n stilul său uș� or de î�nț�eles, î�ncurajator ș� i plin de compasiune, el a educat mii de oameni, detaliind modul î�n care î�ș�i pot reprograma creierul ș� i recondiț�iona corpul pentru schimbări de durată.
Pe lângă oferta variată de cursuri online ș� i cursuri televizate, a susț�inut personal ateliere progresive de trei zile ș� i ateliere avansate de cinci zile î�n S.U.A. ș� i î�n străinătate. Î�ncepând din 2018, atelierele sale vor dura o săptămână, iar conț�inutul atelierelor progresive ș� i avansate va fi disponibil online. (Pentru a afla mai multe, vă rugăm să vizitaț�i secț�iunea Evenimente, la adresa www.drjoedispenza. com.) Dr. Joe este membru al Universităț�ii Quantum din Honolulu, Hawaii; al Institutului Omega pentru Studii Holistice din Rhinebeck, New York; ș� i al Centrului Kripalu pentru Yoga ș� i Sănătate din Stockbridge, Massachusetts. De asemenea, este preș� edinte invitat al comisiei de cercetare a Universităț�ii Life din Atlanta, Georgia.
548
SUPRANATURAL
Ca cercetător, pasiunea doctorului Joe se situează la intersecț�ia celor mai recente descoperiri din domeniile neuroș� tiinț�ei, epigeneticii ș� i fizicii cuantice, fiind interesat de explorarea ș� tiinț�ei din spatele remisiilor spontane. El foloseș� te aceste cunoș� tinț�e pentru a ajuta oamenii să se vindece de suferinț�e, de boli cronice ș� i chiar de boli î�n faze terminale, astfel î�ncât să se poată bucura de o viaț�ă mai î�mplinită ș� i mai fericită ș� i să-ș� i dezvolte, totodată, conș� tiinț�a. Î�n cadrul atelierelor sale avansate din î�ntreaga lume, a colaborat cu alț�i oameni de ș� tiinț�ă pentru a efectua cercetări extinse privind efectele meditaț�iei, inclusiv testarea epigenetică, cartografierea creierului cu ajutorul electroencefalogramei (EEG) ș� i testarea câmpului energetic individual prin intermediul aparatului de vizualizare a descărcării de gaz (GDV). Cercetările sale includ, de asemenea, măsurarea coerenț�ei inimii cu monitoarele HeartMath ș� i a energiei prezente î�n mediul atelierului î�nainte, î�n timpul ș� i după evenimente, prin intermediul unui senzor GDV, numit Sputnik. Î�n calitate de consultant pentru corporaț�ii, dr. Joe oferă prelegeri ș� i ateliere de lucru pentru î�ntreprinderile ș� i corporaț�iile interesate de utilizarea principiilor neuroș� tiinț�ifice pentru a stimula creativitatea, inovaț�ia, productivitatea angajaț�ilor ș� i multe altele. Programul său pentru corporaț�ii include, de asemenea, coaching privat pentru managementul superior. Dr. Joe a pregătit personal ș� i a certificat un grup de peste 70 de formatori care predau modelul său de transformare î�n companii din î�ntreaga lume. De asemenea, a î�nceput recent să certifice formatori independenț�i care să folosească modelul său de schimbare pentru propriii clienț�i.
Despre autor
549
Ca autor prezent î�n topul New York Times al celor mai bine vândute cărț�i, dr. Joe a scris: Tu ești placebo: Cum să îți transformi mintea în materie făcând-o să conteze (Hay House, 2014), care explorează capacitatea noastră de a ne vindeca fără medicamente sau intervenț�ii chirurgicale, ci prin intermediul gândului. A mai scris: Breaking the Habit of Being Yourself: How to Lose Your Mind and Create a New One ș� i Evolve your Brain: The Science of Changing Your Mind, ambele detaliind neuroș� tiinț�a schimbării ș� i a epigeneticii. Supranatural este cea de-a patra carte a dr.-lui Joe. A avut apariț�ii î�n filme precum: HEAL (2017); E-Motion (2014); Sacred Journey of the Heart (2012); People v. the State of Illusion (2011); What IF – The Movie (2010); Unleashing Creativity (2009); and What the #$*! Do We Know? & Down the Rabbit Hole, versiunea extinsă pentru DVD (2005). Dr. Joe este licenț�iat î�n ș� tiinț�e la Facultatea Evergreen State ș� i este doctor chiropractician al Universităț�ii Life, unde a absolvit cu brio. Studiile sale postuniversitare sunt î�n domenii precum neurologia, neuroș� tiinț�a, chimia ș� i funcț�ia creierului, biologia celulară, formarea memoriei, î�mbătrânirea ș� i longevitatea. Dr. Joe poate fi contactat la: www.drjoedispenza.com.
La unele dintre atelierele noastre avansate, atunci când cursanții rup legăturile energetice cu toată lumea și toate lucrurile din realitatea lor trecut-prezent, ei se alimentează din câmpul ambiental pentru a-și construi propriul câmp electromagnetic individual. Când se întâmplă asta, energia din încăpere poate să scadă. Ambele cifre demonstrează acest fenomen pe parcursul a două ateliere avansate din Australia, în 2015 și 2016. Linia roșie reprezintă măsurarea valorii inițiale efectuată miercuri – cu o zi înainte de începerea evenimentului, când nu se afla nimeni în încăpere. Linia albastră este de joi: prima zi plină. Poți observa cum energia din încăpere scade ușor. Linia verde este de vineri: a doua zi. Se observă cum energia din cameră continuă să crească pe măsura progresului cursanților în ziua de vineri. În acel moment, în loc să-și extragă energia din câmp, ei contribuiau la energia acestuia.
În prima fotografie, ambele cercuri reprezintă imaginea luată de sus a unei persoane care poartă o cască EEG. Capul este orientat înainte, astfel încât nasul să fie îndreptat spre partea de sus a paginii și urechile spre lateral. Cerculețele albe reprezintă diferite compartimente ale creierului, unde putem măsura undele cerebrale din acele zone specifice. În stânga, se poate vedea cum săgețile sunt aliniate în ordine perfectă, arătând undele în această fază. E una de coerență. În dreapta, se poate vedea că undele cerebrale nu sunt în aceeași fază, iar săgețile nu se aliniază cu vârfurile și văile. Avem de-a face cu incoerență aici. Întrucât în paginile care urmează îți voi arăta diferite scanări ale creierului, vreau să te familiarizezi cu modul în care măsori coerența și incoerența. Privește al doilea set de imagini. Dacă există mult albastru în creier, asta înseamnă că avem de-a face cu o coerență scăzută (hipo-coerență) și diferite părți ale creierului comunică mai puțin între ele. Dacă există mult roșu în creier, asta înseamnă că se înregistrează o coerență ridicată (hiper-coerență) și diferite zone ale creierului comunică mai bine între ele. Dacă nu există nici albastru, nici roșu, înseamnă că avem o coerență normală sau medie.
Privește fiecare linie subțire verticală albastră de pe diagramele din graficele 3A, 3B și 3C și urmărește-le până jos. Vei observa că reprezintă un interval de o secundă. Fiecare dintre cele 19 linii orizontale unduite este legată de diferite compartimente ale creierului măsurat – partea din față, lateralele, vârful și partea din spate a creierului. Dacă contorizezi numărul de cicluri dintre două linii verticale albastre (din vârful unei unde până în vârful următoarei), vei afla undele cerebrale din fiecare zonă individuală a creierului. În acest mod determinăm undele beta, alfa, teta, delta sau gamma ale creierului. Dacă vrei să revezi diferitele frecvențe ale undelor cerebrale, întoarce-te la figura 2.7. Când faci trecerea de la o concentrare îngustă la o concentrare deschisă și îți îndepărtezi atenția de la materie (un lucru) și ți-o direcționezi asupra spațiului sau energiei (amaterial), undele tale cerebrale se modifică din beta în alfa a sau în teta. Graficul 3A înfățișează un creier care gândește normal, ocupat, în faza undelor cerebrale beta. Graficul 3B arată o persoană care este în faza undelor cerebrale alfa a globale, coerente. Observă cât de frumos sincronizată este fiecare parte a creierului atunci când persoana respectivă inițiază concentrarea. Săgeata albastră care indică vârfurile arată modul în care întregul creier este coerent în faza undelor cerebrale alfa a de 12-cicluri-pe-secundă. Graficul 3C ilustrează o persoană în faza undelor cerebrale teta coerente. Din nou, săgeata albastră care indică vârfurile demonstrează că întregul creier este sincronizat în aproximativ 7 cicluri pe secundă, care este intervalul teta pentru unde cerebrale.
Imaginile din stânga arată măsurătorile GDV ale centrilor energetici ai cursanților înainte de începerea unui atelier avansat. Imaginile din dreapta arată schimbările produse după doar câteva zile, după meditația Binecuvântării centrilor energetici. Observă diferența dintre mărimea și alinierea fiecărui centru.
Imaginile din stânga arată unele măsurători GDV ale energiei cursanților înainte de începerea unui atelier avansat. Imaginile din dreapta arată schimbările produse în energia lor vitală la câteva zile după atelier.
Graficele 6A(1), 6A(2) și 6A(3) arată tranziția unui cursant spre undele cerebrale gamma ca urmare a practicării respirației, trecând prin undele beta înalte. Creierul său este foarte stimulat energetic. Poți observa o modificare evidentă în frecvență la nivelul creierului, atunci când aceasta se produce (indicată de săgețile albastre). Cantitatea de energie din creier este de 160 de deviații standard peste normal. Acum,
privește graficul 6A(4). Când există mult roșu în creier, înseamnă că avem multă energie. Când avem albastru în creier, înseamnă că a rămas foarte puțină energie. Prin urmare, săgeata roșie orientată spre cercul complet roșu indică faptul că există o cantitate enormă de energie în starea undelor cerebrale beta înalte, în tranziția spre gamma. Programul folosit aici nu înregistrează ca atare undele cerebrale gamma, dar, din vizualizarea celorlalte măsurători din diagramele de mai sus, știm că cantitatea de energie cerebrală din cercul complet roșu reflectă atât unde gamma, cât și beta înalte. Săgețile albastre care indică spre rândul etichetat drept Coerență arată că există o comunicare intensă, însoțită de o energie ridicată, în toate frecvențele măsurate ale creierului.
Poți observa o tranziție similară în aceste grafice. Săgeata albastră din partea de jos a diagramei din graficul 6B(2) arată momentul în care creierul face trecerea de la undele beta înalte la undele gamma. Graficul 6B(3) arată că energia din creier este de 260 deviații standard peste normal. Pentru a încadra acest lucru în context, 99,7% din populație înregistrează în jur de 3 deviații standard, plus sau minus. Orice valoare peste aceste 3 deviații standard este supranaturală.
Zona roșie a creierului indicată de săgețile albastre în graficul 6B(4) este regiunea care înconjoară glanda pineală, precum și regiunea numită zona Brodmann 30, asociată cu emoțiile puternice și formarea de noi amintiri. Echipa noastră întâlnește acest tipar în mod repetat în aceste zone ale creierului atunci când cursanții produc unde cerebrale gamma. Graficul 6B(5) este o imagine tridimensională a creierului aceluiași cursant de mai jos, manifestând o cantitate semnificativă de energie care provine din interiorul creierului limbic.
Graficele dintre 7A(1) și 7A(5) arată tranziția creierului Feliciei de la undele normale beta la cele beta înalte, înainte de trecerea în starea energetică înaltă gamma. (Săgeata albastră arată tranziția.) Energia în undele gamma este de 190 de deviații standard peste normal, când se conectează la câmpul unificat. Zona glandei pineale, precum și partea
creierului care procesează emoțiile puternice, sunt intens activate, după cum se observă în 7B. Imaginea din 7C este luată de sub creier. Zona roșie demonstrează că energia în undele gamma provine din interiorul creierului limbic. Privește graficul 7D pentru a vedea schimbările stării pielii Feliciei a doua zi după ce a beneficiat de o actualizare biologică în câmpul unificat.
Prima scanare reprezintă măsurarea creierului unei persoane înainte de a-și activa centrul inimii. Creierul este pe o frecvență dominantă a undelor cerebrale beta desincronizate, indicând un creier ocupat și distras. A doua scanare măsoară același creier după aproximativ 10 secunde, pe măsură ce intră în starea de coerență a inimii. Întregul creier intră în starea coerentă a undelor cerebrale alfa a.
Graficul 9A(1) ilustrează o scanare cerebrală a unui cursant care se află pe undele coerente alfa a în timp ce privește un caleidoscop. Graficul 9A(2) ilustrează o persoană pe undele coerente teta, care vizualizează un caleidoscop în transă. Graficul 9A(3) arată o imagine tridimensională a creierului altui cursant (aproape complet roșu), semnalând că aproape întreg creierul este în stare teta. Ovalul roșu din dreapta arată creierul măsurat în faza teta. Graficul 9A(4) ilustrează scanarea creierului unui cursant pe diferite frecvențe de unde cerebrale, în timp ce privește caleidoscopul. Zonele roșii și portocalii indicate de săgeți albastre în partea dreaptă arată o activitate puternică pe unde delta, teta, alfa a și beta.
Acesta este un creier care este pe deplin implicat în experiența Filmului Mental. Există o cantitate semnificativă de unde coerente beta și gamma care activează întregul creier.
Când această persoană a dimensionat o scenă din Filmul ei Mental pe parcursul unei meditații, a raportat că a avut o experiență pe deplin senzorială fără intermediul simțurilor fizice. În graficul 11A poți observa creierul ei pe undele coerente beta înalte și gamma. Energia din
creierul ei este de aproximativ 230 deviații standard peste normal. Săgeata roșie din graficul 11B arată că există destul de multă energie în undele beta înalte în timp ce face trecerea spre gamma. Săgețile albastre indică faptul că există multă coerență și în creier. Este important de remarcat că ea nu își poate determina creierul să facă asta. Ea trăiește această experiență.
Graficul 12A arată măsurătoarea inițială a unei persoane cu unde cerebrale normale beta și alfa a înaintea meditației în mers. Dacă observi scanarea de după, în graficul 12B, o oră și douăzeci de minute mai târziu, vei vedea că creierul a trecut în starea gamma înalt-energetică.
Modelele fractale în formă de configurații geometrice complexe sunt unde staționare de frecvență și informație care pot fi ordonate de creier sub forma unor imagini foarte puternice. Deși aceste imagini sunt bidimensionale, îți poți forma o idee despre felul cum apar aceste modele.
Alexander Chizhevsky a comparat, pentru intervalul 1749-1926, numărul anual de evenimente politice și sociale importante corelate cu activitatea solară crescută. Pe grafic, linia albastră ilustrează erupțiile solare, iar linia roșie se referă la excitabilitatea umană. Observă cum fiecare activitate solară ridicată se corelează cu evenimentele umane intense. Grafic creat din datele furnizate de traducerea lucrării lui Alexander Chizhevsky, Physical factors of the historical process (Factorii fizici ai procesului istoric). Graficele 15A și 15B demonstrează o creștere a energiei colective în încăpere pe parcursul celor 3 zile ale atelierului avansat. Prima linie, cea cu roșu, este valoarea noastră inițială, care arată energia încăperii înainte de începerea evenimentului, în ziua de miercuri. Dacă te uiți la linia roșie, cea albastră, cea verde și cea maro (fiecare culoare reprezentând o zi diferită), vei observa că energia a crescut constant în fiecare zi.
În graficele 15C și 15D, se aplică aceeași scală de culoare; totuși, aceste măsurători reflectă intervale specifice de timp de pe parcursul meditațiilor zilnice de dimineață. Graficul 15D are o linie verde suplimentară, deoarece am măsurat energia din încăpere în timpul meditației glandei pineale de la ora 4 dimineața. După cum poți vedea, energia a fost foarte ridicată în dimineața aceea.
Editura ACT și Politon Str. Înclinată, nr. 129, Sector 5, București, România, C.P. 050202. tel: 0723.150.590, e-mail: [email protected] www.actsipoliton.ro | www.blog.actsipoliton.ro