44 0 621KB
a) b) c) d) e)
1. Starea de anormalitate este: Condiţia apariţiei bolii Un fenomen mult mai larg decât normalitatea Opusul stării de normalitate Stare de dezechilibru în plan individual, social, comportamental etc. Orice formă de abatere de la normă
2. După Cl. Herzlich, boala pentru pacient reprezintă un tablou complex şi specific de suferinţe cuprins în următoarele grupe de manifestări: a. Boala distructivă b. Boala eliberatoare c. Boala ca profesiune d. Boala ca pedeapsă pentru greșelile făcute în viață e. Boala ca eșec și pierdere iremediabilă 3. În funcţie de perspectiva din care este privită, boala este definită ca: a) Formă particulară de existenţă a materiei vii b) Abatere de la normă c) Consecinţă a unor agenţi patogeni sau traumatici d) Semne, simptome, disfuncţii e) Regres funcțional 4. Numiți agenţii etiologici după funcţia lor pe care o au în tabloul clinic al bolii: а) factori dесlаnşatоri b) factori de asociere с) factori favorizanţi d) factori predispozanţi/de risc е) factori de menţinere
b) c) d) e)
5. Numiți condițiile de trăire a bolii: O serie de tulburări somatice, fizice specifice (ex. palpitaţiile la bolnavii cardiaci, etc) și nespecifice (insomnii, astenie, etc) Consecinţe socio-profesionale Limitarea sau pierderea rolurilor sociale Limitarea drepturilor şi facilităților sociale Modificări în relațiile cu cei din jur.
a) b) c) d) e)
6. Identificați particularităţile distincte ale bolii Simptomele clinice Existenţa anumitor agenţi sau factori etiologici (саuzali) Fonul psihoemoțional al pacientului Reacţii de răspuns аl organismului lа асţiunea agenţilor etiologici Atitudinea pacientului față de boala sa
a)
7. Enumerați stadiile în evoluţia unei boli, după E. A. Suchman a) Stadiul apariţiei simptomelor, care reprezintă trecerea de la sănătate la boală b) Asumarea de către persoana suferindă a rolului de bolnav c) Stadiul de contact cu asistenţa medicală d) Stadiul de descurajare și schimbări în dispoziția și interesele persoanei bolnave e) Stadiul de dependenţă a bolnavului de medic şi de mijloacele terapeutice 8.
Etapele procesului morbid presupune prezenţa următoarelor componente: a) Stările premorbide b) Etapa bolii propriu-zise c) Modificări la nivel de personalitate
d) Eventualele stări post-procesuale e) Infirmităţi manifestate la nivel diferit 9. Mecanismele psihologice implicate în sănătate şi boală sunt descrise în următoarele dintre paradigme (teorii, abordări) psihologice de sanogeneză şi patogeneză: a) Abordarea dinamiс-psihanalitică b) Abordarea umanist-existenţial-experienţială c) Abordarea dualistă d) Abordarea sistemică e) Abordarea cognitiv-comportamentală 10. Teoriile pe care se bazează abordarea dinamic-psihanalitică sunt: a) Psihicul are о structură nivelară formata din id, ego şi superego b) Conţinutul refulat аl idului (de ex., pulsiunile sexuale şi agresive), tinde să se exprime plenar la nivelul supraeului) c) Conştientizarea la nivelul eului а acestui conţinut refulat generează trăiri emoţionale intense d) Eul, sub presiunea principiului rеаlităţii şi а supraeului, apelează la mecanisme de apărare/defensive pentru а blоса соnştientizarеа trăirilor emoţionale negative e) Orice simptom apare din cauza unui conflict actual, care se reduce, de fapt, la un conflict bazal din рrimа сорilăriе 11. Teoriile pe care se bazează abordarea umanist-existenţial-experienţială sunt: a) patologia psihică blochează “forţele pozitive” care stau la baza personalităţii b) asigurarea unui context psihoterapeutic bazat pe empatie, acceptarea necondiţionată a pacientului şi congruenţă c) anumite proceduri terapeutice, în dependență de specificul problemei pacientului, d) transferul și contratransferul actorilor relației terapeutice e) ascultarea activă 12. Paradigma cognitiv-comportamentală este fundamentată de câteva principii ca: a) Problemele psihice sunt răspunsuri dezadaptive învăţate b) Problemele psihice susţinute de cogniţii disfuncţionale c) Factorii generatori ai gândirii disfuncţionale sunt influenţele generice şi cele de mediu d) Modalitatea optimă de a reduce distresul şi comportamentul dezadaptiv este modificarea cogniţiilor disfuncţionale e) Cogniţiile disfuncţionale care generează psihopatologia pot fi ușor identificate şi schimbate de către psihoterapeut 13. D.p.v. istoric, principalele modele de explicare a bolii sunt: a) Modelul biologic b) Modelul biopsihosocial c) Modelul dinamic d) Modelul psihosomatic e) Modelul umanist 14. Modelul terapeutic cognitiv- comportamental ABCDE, presupune: a) A. Evenimentul activator: situaţii obiective, gânduri, emoţii, evenimente, amintiri etc. b) B. Convingerile persoanei care se interpun între evenimentul activator şi consecinţele comportamentale c) C. Consecinţele procesării cognitive a elementului activator, şi anume: răspunsuri comportamentale, biologice şi fiziologice d) D. Restructurarea cogniţilor disfuncţionale şi iraţionale
e) E. Asimilarea cogniţiilor induse de terapeut 15. Enumerați semnificaţiile distincte ale durerii: a) Biologică b) Psihologică c) Semiologică d) Funcțională e) Patogenetică 16. Durerea este: a) O senzaţie negativă pe care omul trebuie să o evite b) O reacţie vegetativă şi comportamentală specifică c) O percepţie cu o reacţie psihică sistematizată d) Simptomul care îl aduce cel mai frecvent pe bolnav la medic e) Conotație afectivă indispensabilă organismului viu 17. In funcție de reacțiile individuale la durere deosebim următoarele tipuri: a) Tipul hipoexcitabil b) Tipul hiperexcitabil c) Tetanic d) Patic e) Ciclotimic 18. Pentru combaterea durerii fiziologice se poate interveni prin: a) Împiedicarea formării influxului nervos, în terminaţiile senzitive, b) Împiedicarea transmiterii influxului nervos prin fibrele senzitive, c) Împiedicarea analizei influxului nervos la nivelul centrilor de integrare, d) Împiedicarea perceperii durerii la nivelul centrilor de integrare, e) Împiedicarea dispersiei influxului nervos prin fibrele senzitive.
a) b) c) d) e)
19. (M) Caracterele clinice ale durerii (indiferent de titlul sau cauza ei) sunt: Topografia durerii: localizarea si iradierea; Cronologia durerii: evolutia ei pe termen scurt si lung; Cantitatea si intensitatea durerii; Tipul de reacție al bolnavului la durere; Calitatea durerii, modul in care este descrisa sau comparată; 20. Liniștirea durerii poate fi obținută prin: a) Preparate antinevralgice b) Administrarea substanțelor placebo c) Psihoterapia d) Acupunctură e) Permutarea focarului de durere 21. Care dinre enunțurile de mai jos alcătuiesc reprezentări despre rolul social al medicului? a) Medicul este personajul care posedă cunoaşterea, facultatea de a vindeca b) Medicul este reprezentantul lui Dumnezeu c) Medicul este o autoritate luminoasă şi asigurătoare d) Medicul este obligat să-și sacrifice viața pentru binele pacientului e) Medicul este cel care îşi vinde arta 22. Statutul medicului este asociat cu aşa valori ca: a) Putere b) Cunoaştere
c) Bunăstare d) Devotament e) Eroism 23. În relația cu pacientul aşteptările medicului ţin, în primul rând: a) De vârsta sa b) De temperamentul său c) De valorile sale d) De caracterul pacientului e) De așteptările pacientului 24. Regulile prin care se poate exprima respectul faţă de pacient sunt: a) Să te prezinţi clar şi să specifici motivul pentru care te afli acolo b) Să te interesezi cum resimte pacientul situaţia în care se află c) Să discuţi stând la nivelul pacientului, într-un loc în care poţi fi uşor urmărit, văzut şi auzit d) Să faci promisiuni că pacienul se va însănătoși atunci când pacientul se lamentează în continuu e) Să previi pacientul înainte de a face manevre medicale dureroase 25. Autenticitatea este una din calitățile terapeutice necesare unui medic, care presupune: a) Abordarea individualizată a pacientului b) A nu pretinde că eşti altcineva și a reacţiona promt atunci când pacienţii pun întrebări care depăşesc aria cunoştinţelor profesionale ale medicului c) Negocierea unui plan pentru viitor care să fie bazat pe competența profesională a medicului d) Demonstrarea interesului faţă de pacient ca persoană e) Păstrarea factorului uman în comunicarea cu pacientul, prin lucruri hazlii sau triste împărtășite cu pacientul 26. Modalitatea de a manifesta empatie într-o consultaţie presupune: a) Să obţinem o conversaţie în care să existe reciprocitate (dialog) b) Să înţelegem exact ceea ce spune pacientul şi să îi facem cunoscut faptul că am înţeles c) Să păstrăm confidențialitatea d) Să dezvoltăm şi să folosim un vocabular compus din cuvinte descriptive e) Să acordăm atenţie comunicării nonverbale, în special paralingvisticii 27. Competenţa tehnică, demonstrată de către medic în relația cu pacientul înseamnă: a) Delimitarea ariei de competență a medicului b) Pregătire profesională îndelungată c) Atitudinea obiectivă față de pacient d) Respectarea drepturilor pacientului e) Devotament pentru persoana bolnavă 28. Universalismul, demonstrat de către medic în relația cu pacientul înseamnă: a) Respectarea confidențialității tuturor pacienților b) Atitudinea obiectivă față de pacient c) Competența multifuncțională a medicului d) A trata pe toți pacienții, indiferent de sex, religie, poziție socială etc e) Dreptul medicului asupra intimității persoanei bolnave 29. Specifitatea funcţională, demonstrată de către medic în relația cu pacientul înseamnă: a) Consacrare prin examene și concursuri b) Devotament pentru persoana bolnavă
c) Delimitarea ariei de competență a medicului d) Pregătire profesională îndelungată e) Respectarea drepturilor pacientului 30. Neutralitatea afectivă, demonstrată de către medic în relația cu pacientul înseamnă: a) Delimitarea ariei de competență a medicului b) Limitarea implicării emoționale în relația cu pacientul c) Nonimplicarea implicării emoționale în relația cu pacientul d) Respectarea confidențialității e) Dreptul medicului asupra intimității persoanei bolnave 31. Altruismul demonstrat de către medic în relația cu pacientul înseamnă: a) Empatia demonstrată în relația cu pacientul b) Orientarea spre bunăstarea pacientului c) Respectarea confidențialității în relația cu pacientul d) Atitudinea neutrală pentru poziția socială a pacienului e) Atitudinea obiectivă față de pacient 32. După I. Iamandescu calităţile terapeutice necesare unui medic includ: a) Respectul b) Autenticitatea c) Gândirea pozitivă d) Empatia e) Integritatea 33. În opinia psihiatrilor francezi Delay şi Pichot publicul cere medicilor următoarele dintre calităţi: a) Conştiinţă profesională b) Devotament c) Abilități de diagnostic corect d) Cunoştinţe ştiinţifice temeinice e) Simțul umorului 34. Printre modalităţile de a reacţiona la stările pacientului, se enumără: a) Ignorarea b) Minimalizarea c) Parafrazarea/oglindirea d) Transferul e) Completarea
a) b) c) d) e)
35. Printre măsurile care îi pot ajuta pe medici în caz de adicție, depresie și/sau burn-out se enumără: Admiterea existenţei problemei acceptarea vulnerabilității sale Explorarea dorinței de vindecare și căutarea căilor de soluționare a problemelor Abținerea de la împărtăşirea problemelor sale familiei, prietenilor, colegilor Abţinerea de la consultaţii fugare ale colegilor, pe hol sau la telefon Adresarea la specialist pentru consiliere și psihoterapie 36. În funcție de comportamenul față de bolnav, în literatura de specialitate sunt descrise următoarele tipuri de medici: a) Demonstrativ b) Autoritar c) Neutral d) Depresiv
e) Schizoid
a) b) c) d) e)
37. Alegerea corectă și deliberată a profesiei de medic presupune: Alegerea făcută în corespundere cu cerințele societății Perceperea profesiei ca destin Alegerea făcută în corespundere cu motivele de creștere în carieră și statut Prezența dorinței primordiale de a ajuta pe alți oameni Prezența dorinței primordiale pentru succes social 38. Pregătirea profesională temeinică a medicului presupune: a) În primul rând prezența abilităților de comunicare eficientă b) Diverse posibilități de formare profesională continuă c) Prezența competențelor profesionale necesare d) Absolvirea unei specialități și încadrarea în câmpul muncii e) Carieră reușită în domeniu 39. Abilitatea medicului de a înțelege clar scopul activității și metodele de realizare presupune: a) Adoptarea comportamentului de lider în relația cu pacientul; b) Demonstrarea unui time management eficient în activitatea sa; c) Organizarea și realizarea eficientă a muncii sale; d) Demonstrarea atiudinii individuale față de fiecare pacient; e) Fixarea scopului și urmărirea cu perseverență a realizării lui. 40. Conform anumitor studii, cele mai frecvente plângeri ale pacienţilor relatează despre: a) Competenţe tehnice precare a medicului. b) Lipsa de respect din partea medicului c) Comunicare deficientă cu medicul d) Nerespectarea regimului de lucru din partea medicului e) Nerespecarea confidențialiății din partea medicului 41. Consiliul European de Acreditare în Învăţământul medical recomandă medicilor să-şi dezvolte următoarele abilităţi de comunicare: a) Ascultarea activă b) Elucidarea informaţiilor prin diferite întrebări de tip deschis şi închis c) Oferirea de informaţii utilizând metode eficiente de explicare d) Respectul pentru deciziile pacientului e) Primirea deciziilor în baza acordului cu pacientul şi preferinţele sale 42. O comunicare bună dintre medic şi pacient presupune următoarele elemente de bază: a) Abilitatea de a satisface aşteptările unul altuia. b) Complianța terapeutică c) Timp suficient pentru problema pacientului d) Elemente de transfer și contratransfer pozitiv e) Respectul reciproc
a) b) c) d) e)
43. Cele mai imporante aspecte ale competenței terapeutice sunt: Nivelul de competenţă certificat prin documentele de absolvire a studiilor; Criteriul practicii terapeutice; Criteriul experienţei terapeutice; Gradele și titlurile obținute; Numărul de pacienţi (clienţi) trataţi cu rezultat pozitiv.
a) b) c) d) e)
44. Un anumit aliaj de semne clinice vor forma anumite răspunsuri (reacții) emoționale și comportamentale posibile la factorii stresogeni ca: Depresia Pesimismul Lipsa încrederii în sine Sindromul burn-out Adicția comportamentală și de substanțe
a) b) c) d) e)
45. Depresia la medici se manifestă primordial prin: Pierderea interesului pentru viață și activitate Indiferență față de succes și realizări profesionale Izolare de ceilalți Negativism și neîncredere în sine Manifestarea cinismului în relația cu pacientul
a) b) f) c) d)
46. Sindromul Burn-out la medici se manifestă primordial prin: Epuizare profesională, lipsa de energie fizică şi psihică Indiferență totală față de succes și realizări profesionale Tendința de evitare sau limitare a contactului cu pacientul Negativism și neîncredere în sine Manifestarea cinismului în relația cu pacientul 47. Cele mai vulnerabile la „burn-out” sunt persoanele caracterizate prin: a) Locus de control extern b) Nivel ridicat de implicare și responsabilitate c) Perfecționism, d) Hiperperseverență e) Nivel ridicat de inteligență emoțională
a) b) c) d) e)
48. Primele semne de bum-out la medici includ: Stres / tensiune psihică / disconfort în preajma pacientului; Refugiu în comportamente nocive Tendințe suicidare Sentimente de pierdere a controlului sau de a fi manipulat de cererile pacientului; Incapacitatea de a fi empatic 49. Adicţia se distinge prin: a) Dependenţă fizică şi psihică față de anumite substanţe sau activităţi b) Manifestarea sindromul de abstinenţă c) Manifestarea sindromului de inhibiție totală d) Tulburări fiziologice și/sau psihologice intense la întreruperea legăturii și factorul de dependență e) Stări de nevrozitate, anxietate și/sau agresivitate sporită
a) b) c) d) e)
50. Medicii cu adicție de obicei: Au un nivel ridicat de informare Au dificulăți legate de schimbarea rolului din medic în pacient Se autoevaluează şi se tratează Au tendinţa de a dicta planul de tratament pe care-l vor urma Nu solicită tratament special
a) b) c)
51. Din punct de vedere psihologic, adicţia poate fi văzută ca: Modalitate de a scăpa de sarcinile vieţii Soluţie pentru ca persoana să se simtă mai bine Excesul în funcţionarea într-o anumită directive
d) e)
Scuză bună pentru neasumarea responsabilităţii Scuză bună penru eșecurile din viața personală și profesională
a) b) c) d) e)
52. Dintre semnele comportamentale ale medicului cu adicție fac parte: Abuzul de medicamente şi alte substanţe, de suplimente nutritive Întârzierile sau absenţele de la muncă Izolarea de ceilalți Greşelile profesionale frecvente Atutudine critică față de alţii, depersonalizarea pacienţilor
a) b) c) d) e)
53. În plan individual, pentru contracararea sindromului Burn-out, persoana ar putea aplica următoarele recomandări: Să-și recunoască simptomele de burnout prin ascultarea propriului corp Să-și pună scopuri realiste și realizabile în timp Să preia control asupra tuturor aspectelor din viața sa Să găsească timp pentru sport, plimbări, ieşiri cu familia/prietenii în natură, etc Să gândească pozitiv şi șă învețe să se relaxeze fizic şi psihic
a) b) c) d) e)
a) b) c) d) e)
54. Noțiunea contemporană a personalității presupune: Sinteza particularităţilor psihoindividuale în baza căreia o persoană se deosebește de alta Organizarea însuşirilor psiho-cognitive şi atitudinale ale individului Rolul jucat de un actor Funcţia socială îndeplinită de un om Mască a individului 55. Printre factorii de vulnerabilitate a personalității se pot număra: Tipul de temperament și caracter al personalităţii Stadiile de dezvoltare a personalităţii Condițiile de trai a personalității Modalităţile inadecvate de trăire a unor experienţe de viaţă mai vechi sau mai noi Modalitățile ineficiente de adaptare la solicitările în permanentă schimbare din mediul social 56. Dinamica actuală a personalităţii se află în relație directă cu: a) Caracterul personalității b) Schimbările care se produc în procesul interacţiunii cu condiţiile concrete de mediu c) Nivelul de aspirații a personalității d) Cerințele societății față de personalitate e) Nivelul de inteligență generală a personalității 57. Personalitatea în general, nu este caracterizată prin trăsăturile ca: a) Stabilitate b) Integrare c) Gândire critică d) Plasticitate e) Neutralitate afectivă 58. Conceptul de autoactualizare este: a) Reprezentat de persoanele care și-au satisfacut în mod acceptabil trebuințele bazale b) Reprezentat prin modele ideale ale dezvoltarii complete ale potențialului uman c) Trebuință de a se dezvolta în plan social și profesional d) Motivatie de creștere care se găseste în interiorul fiecărei persoane e) Reprezentat prin persoana antrenată într-o spirală ascendentă a autoperfecționării
59. Metamotivația mai poate fi definită prin următorii termeni: a) Metatrebuințe b) Trebuințe bazale c) Valori-b d) Valori-d e) Valori-m 60. Exemple de metatrebuințe sunt: a) Adevar b) Bunătate c) Frumusețe d) Comunicare e) Suficiența de sine 61. Dintre caracteristicile definitorii ale personalității autoactualizante fac parte: a) Rezistența la influențele mediului cultural imediat b) Spontaneitate, simplitate, naturalețe c) Relații interpersonale echilibrate d) Centrarea pe sine și pe trăirile sale e) Perceperea superioară a realității 62. Drept premize pentru autoactualizarea personalității pot fi: a) Mai mare acceptare de sine, a celorlalți și a naturii b) Centrarea pe sine și pe trăirile sale c) Creșterea independenței și a intimității d) Reacții emoționale profunde de exaltare e) Creativitate sporită
a) b) c) d) e)
63. Creşterea standardului de viaţă presupune și: Sporirea ratei de comportamente adictive Supaalimentație Supramedi cație Creșerea ponderii sedentarismului Creșterea posibilităților de manipulare cu opinia publică 64. Variabilele generale ale sănătăţii şi bolii în ceea ce priveşte cauzele de deces în ţările dezvoltate sunt: a) Factorii de ordin biologic b) Factorii de mediu c) Stilul de viaţă d) Asistența socială e) Asistenţa medicală 65. Criza de valori în societatea contemporană: a) Afectează cei mai mulţi oameni din societăţile cu un profit economic scăzut b) Afectează cei mai mulţi oameni din societăţile de consum c) Afectează cei mai mulţi oameni din păturile de jos ale societății d) Generează deprinderi de viaţă de a face faţă stresului e) Sporește tendința persoanei de a-şi rezolva propriile probleme
66. Bolile contemporane cu aspect de patologie cronică degenerativă sunt: a) Maladiile metabolice b) Neoplaziile maligne
c) d) e)
Bolile sferei digestive Bolile infecțioase Bolile sferei respiratorii
a) b) c) d) e)
67. Dimensiunile calității vieţii, care vizeaza în mod direct sănătatea şi boala, sunt: Dimensiunea fizică/somatică Dimensiunea psihică Dimensiunea socială și economică Dimensiunea cultural-spirituală Dimensiunea cognitivă
a) b) c) d) e)
68. Conceptul de suport social presupune: Ajutor social și psihologic Rezultatul de protecţie în raport cu factorii stresori Împărtaşirea problemelor şi trăirilor cu ceilalţi Feedbackul pozitiv în relaţiile interpersonale Zona de confort a persoanei
a) b) c) d) e)
69. Dimensiunile suportului social sunt: Suportul emoţional Suportul informaţional Suportul dinamic Suportul prin valorizare Suportul instrumental/material
a) b) c) d) e)
70. Drept surse de suport social pot fi: Microgrupul de prieteni Microgrupul socioprofesional Cariera și traseul profesional Grupurile de apartenenţă (de ex., biserica, clubul s.a.) Specialiştii care furnizează servicii de îngrijire a sănătăţii 71. Psihoigienizarea presupune a) Un ansamblu de măsuri destinate menţinerii şi promovării stării de confort. b) Un ansamblu de măsuri destinate menţinerii şi promovării stării de sănătate c) Durată de realizare strict determinată d) Un set standard de măsuri aplicate pacientului e) Modificarea statusului și rolului social al pacientului
a) b) c) d) e)
72. Acţiunile realizate prin psihoigienizare au orientare: Centrifugă Cu tendință centrală Centripetă Multicentrică Dinamică
73. Psihoprofilaxia este: Ansamblu de măsuri şi mijloace destinate menţinerii stării de sănătate Ansamblul de măsuri destinate prevenirii apariţiei unei tulburări psihice Ansamblul de măsuri destinate împiedicării evoluţiei defavorabile a tulburărilor depistate d) Ansamblu de măsuri şi mijloace destinate promovării stării de sănătate e) Ansamblu de măsuri şi mijloace care au drept scop conştientizarea suferinţelor psihice şi acceptarea acestora a) b) c)
a) b) c) d) e)
a) b) c) d) e)
74. Modelul psihoprofilactic presupune următoarele etape: Psihoprofilaxia primară Psihoprofilaxia secundară Psihoprofilaxia terţiară Psihoprofilaxia intermediară Psihoprofilaxia finală 75. Psihoprofilaxia primară se orientează preponderent pe: Identificarea eficacității și oportunității măsurilor terapeutice Depistarea şi combaterea cauzelor îmbolnăvirilor psihice Acţiunile complexe de reabilitare cu caracter sociocultural Prevenirea dezadaptării individului sau a dependenţei lui de tulburarea psihică Readaptarea şi resocializarea individului, prin psihoterapie şi ergoterapie, pregătind individul pentru a face faţă vieţii sociale 76. Psihoprofilaxia secundară are drept scop: a) Depistarea şi combaterea cauzelor îmbolnăvirilor psihice, b) Acţiunile complexe de reabilitare cu caracter sociocultural c) Scăderea manifestărilor şi evoluţiei tulburărilor psihice d) Prevenirea dezadaptării individului sau a dependenţei lui de tulburarea psihică e) Readaptarea şi resocializarea individului, prin psihoterapie şi ergoterapie, pregătind individul pentru a face faţă vieţii sociale
a) b) c) d) e)
a) b) c) d) e)
77. Psihoprofilaxia terțială se axează pe: Depistarea şi combaterea cauzelor îmbolnăvirilor psihice Acţiunile complexe de reabilitare cu caracter sociocultural Identificarea eficacității și oportunității măsurilor terapeutice Prevenirea dezadaptării individului sau a dependenţei lui de tulburarea psihică Readaptarea şi resocializarea individului, prin psihoterapie şi ergoterapie, pregătind individul pentru a face faţă vieţii sociale 78. Alegeți elementele componente ale activităţilor de prevenire, recuperare și promovare a sănătăţii: Dinamic Cognitiv Emoţional Comportamental Retrospectiv 79. Teoria difuzării informaţiei şi comunicării după C. Rogers, presupune că mesajele despre sănătate devin eficiente dacă ele sunt: a) Pervazive b) Populare c) Pozitive d) Personale e) Participative 80. Teoria difuzării informaţiei şi comunicării după C. Rogers, presupune că mesajele despre sănătate devin eficiente dacă ele sunt: a) Pasionante b) Practice c) Persuasive d) Permanente
e) Profitabile 81. Alegeți tipurile principale de modele de educaţie a personalităţii umane în domeniul sănătăţii mintale: a) Modelul medico-moral, b) Modelul medico-psihiatric c) Modelul medico-profilactic d) Modelul medico-cultural e) Modelul medico-social 82. Modelul medico-moral de educație a personalității umane insistă pe: a) Sănătatea mintală în raport cu boala psihică. b) Igiena generală aplicate la boala psihică c) Principiile medicinei profilactice d) Aspectele morale ale sănătăţii mintale şi ale formării personalităţii. e) Direcţia formării şi dezvoltării stării de sănătate mintală a individului, comunității și a societății cu instituţiile sale 83. Modelul medico-psihiatric de educație a personalității umane consideră: a) Sănătatea mintală în raport cu boala psihică b) Igiena generală aplicată la boala psihică c) Educaţia sănătăţii se face după principiile medicinei preventive d) Aspectele morale ale sănătăţii mintale şi ale formării personalităţii e) Principiile medicinei profilactice 84. Modelul medico-social este exprimat de principiile igienei mintale și este orientat spre: a) Sănătatea mintală în raport cu boala psihică. b) Direcţia formării şi dezvoltării stării de sănătate mintală a individului, comunității și a societății cu instituţiile sale c) Aspectele morale ale sănătăţii mintale şi ale formării personalităţii. d) Igiena generală aplicate la boala psihică e) Educaţia sănătăţii se face după principiile medicinei profilactice 85. Funcțiile igienei mintale individuale este de a: a) Cultiva echilibrul sufletesc prin măsurile de psihoprofilaxie a bolilor psihice b) Proteja starea de sănătate mintală a individului c) Controla eficiența programelor de promovare a sănătății d) Promova factorii de sanogeneză și a da recomandări pentru ameliorarea vieţii e) Planifica activitatea şi de a da o normă psihosocială potrivit conduitelor umane 86. Igiena mintală individuală se realizează primordial prin: a) Menţinerea raportului constant dintre echilibrul mintal şi fiziologic al individului b) Respectarea odihnei, a somnului de noapte, evitarea abuzului de medicamente, a sedentarismului etc. c) Evitarea și/sau prelucrarea psihologică a evenimentelor psihotraumatizante ale vieţii, a eşecurilor, a conflictelor etc. d) Depistarea timpurie a tulburărilor mintale şi instituirea măsurilor adecvate de combatere a acestora; e) Studiul complex al factorilor etiologici ai bolilor mintale, precum şi al mecanismelor de acţiune a acestora 87. Igiena mintală colectivă se realizează primordial prin:
a) Menţinerea, dezvoltarea şi perfecţionarea stării de sănătate mintală a grupelor social-umane b) Prevenirea situaţiilor generatoare de conflict, panică, dezordine socială din cadrul grupului social c) Instituirea unor măsuri de psihoprofilaxie în masă a factorilor care pot perturba starea de sănătate mintală a grupului d) Menţinerea raportului constant dintre echilibrul mintal şi cel fiziologic e) Evitarea și/sau prelucrarea psihologică a evenimentelor psihotraumatizante ale vieţii, a eşecurilor, a conflictelor din cadrul grupului etc.
88. Metodele de lucru a igienei mintale sunt: f) Metode de evaluare a stării de sănătate mintală g) Metode de influenţare a sănătăţii mintale h) Metode psihoprofilactice de menținere a sănătății mintale i) Metode de evaluare a factorilor și condițiilor de viață j) Metode de activizare a mecanismelor de apărare a personalității
89. Etapele de realizare a igienei mintale sunt: a) Măsuri psihoprofilactice ce acţionează asupra cauzelor prin profilaxia medicosocială și psihoindividuală; b) Intervenţia la etapa terapeutică c) Educația moral-spirituală a individului d) Ameliorarea condițiilor de trai a persoanelor e) Postintervenția 90. Psihoterapia este o: a) Formă specială de consiliere b) Abordare individuală a personalității c) Conversație bazată pe un mod anumit de abordare a clientului/pacientului d) Modalitate de tratament centrată pe reducerea sau eliminarea unor simptome și tulburări mintale şi comportamente disfuncţionale e) Componentă de bază în lucrul psihologului
91. . Cel mai important element în psihoterapie este: a) Valorile clientului/pacientului b) Relația terapeutică c) Personalitatea clientului/pacientului d) Dorințele clientului/pacientului e) Competența profesională a terapeutului 92. În dependență de numărul de persoane implicate, psihoterapia poate fi practicată în următoarele dintre forme: a) Terapia de grup b) Terapia de familie c) Terapia de scurtă durată d) Terapia individuală e) Terapia suportivă
93. Psihanaliza: a) Este considerată prima formă de psihoterapie
b) c) d) e)
Încurajează verbalizarea gândurilor pacienţilor Are drept scop reorganizarea ireversibilă a personalităţii Presupune conştientizarea evenimentelor intrapsihice Se bazează pe analiza asociațiilor libere, a viselor și fanteziilor clientului/pacientului
94.. Psihoterapia cognitiv-comportamentală: a) Caută să identifice şi să modifice cogniţiile maladaptative, credinţele şi comportamentele disfuncţionale problematice b) Postulează ideea că individul se comportă reieşind din situaţiile imediate şi din felul în care subiectul le interpretează c) Se adresează unei game variate de tulburări – de la simpla nevroză şi până la tulburările de adicţie d) Pune accent pe fanteziile și creativitatea clientului e) Ajută clientul sa achiziţioneze abilităţi prin care sa rezolve problema prezentă ci şi eventualele probleme similare de viitor 95. . Psihoterapia suportivă este o formă de psihoterapie care: a) Presupune conştientizarea evenimentelor intrapsihice b) Se bazează pe analiza asociațiilor libere, a viselor și fanteziilor clientului/pacientului c) Postulează ideea că individul se comportă reieşind din experiența și principiile de viață d) Caută să identifice şi să modifice cogniţiile maladaptative, credinţele şi comportamentele disfuncţionale e) Se adresează bolnavilor cu vulnerabilităţi serioase fizice ori psihice 96. Consilierea psihologică este o: a) Relaţie de colaborare între consilier şi cel consiliat b) Relație duală, individuală c) Intervenție suportivă creând un cadru în care clientul îşi poate exprima emoţiile, conflictele d) Intervenţie de durată scurtă sau medie e) Intervenție care se centrează pe situaţiile prezentului şi nu pe trecut 97. Particularitățile consilierii psihologice sunt următoarele: a) Presupune prevenţia unor comportamente neadaptative şi învatarea unor strategii care vor facilita o adaptare mai eficientă la situaţiile de viaţă b) Integrează şi aplică principii şi strategii specifice mai multor orientări teoretice în funcţie de client c) Se orientează către optimizarea capacităţilor de comunicare, luare de decizii etc. d) Se orientează către comportamentele problematice ale clientului e) Vizează reorganizarea și schimbarea în dinamică a personalității
98. Care sunt tipurile de iatrogenii? a) Farmaceutică b) De investigație c) De comunicare d) De spital e) Medicamentoasă 99. Care sunt principalele cauze de producere a iatrogeniilor? a) Pacientul b) Medicamentele
c) Instrumentele/aparatajul chirurgical d) Diagnosticul incorect e) Familia pacientului 100.Cine este responsabil de producerea iatrogeniilor? a) Clinica/spitalul b) Infirmiera c) Medicul d) Asistenta medicală e) Pacientul 101.Ce alte tipuri de erori medicale cunoașteți? a) Culpa medicală b) Neglijența c) Malpraxisul d) Iatrogeniile e) Indiferența profesională 102.Ce măsuri le considerați importante pentru a reduce numărul de iatrogenii medicamentoase? a) Limitarea accesului „liber” la medicamente b) Încurajarea pacienților de a merge la medic și mai apoi de a administra pastile c) Ieftinirea preparatelor medicamentoase d) Atitudine precară privind publicitatea produselor medicamentoase e) Scumpirea preparatelor medicamentoase. 103.Care sunt principalele cauze de producere a iatrogeniilor de spital? a) Igiena precară b) Regimul de lucru și activitate ale spitalului c) Numărul mare de pacienți într-un salon d) Distanța mare de casa/locuința pacientului e) Izolarea sau neglijarea pacientului
104.Care din strategiile indicate mai jos, contribuie la prevenirea iatrogeniilor psihice? a) Ascultarea activă b) Încurajările c) Lipsa de timp d) Dezvoltarea aptitudinilor de comunicare e) Indiferența 105.Care sunt cauzele ce condiționează și încurajează automedicația? a) Medicamentele ieftine b) Pierderea încrederii în medici și medicină c) Accesul liber la preparatele medicamentoase d) Reclamele TV e) Numărul mare de farmacii 106.Care ar fi strategiile de prevenire a iatrogeniilor de spital? a) Umanizarea spitalelor b) Respectarea igienei c) Numărul limitat de persoane într-un salon d) De a sta în spital cu familia sa (a pacientului) e) De a merge acasă în fiecare seară
a. b. c. d. e.
107. Care din parametrii de mai jos, asigură funcționarea armonioasă a relațiilor interpersonale? Direct și Formativ Economic și Juridic Conștient Etic și Psihologic Politic
108. Sursele unui diagnostic eronat pot fi: a) Boala b) Infirmiera c) Familia d) Medicul e) Bolnavul 109.Ce reguli trebuie să respecte medicul în momentul efectuării examenului fizic? a) Să evite comentariile critice privind semnele de pe corpul pacientului b) Să-i comunice pacientului ce acțiuni/manipulări planifică să facă c) Să-l dezbrace pe pacient d) Să-i facă observații cu privire la vestimentația pe care o are pacientul e) Să manifeste interes pentru trăirile/senzațiile pacientului din timpul examinării fizice 110.Care din aspectele de mai jos se referă la comunicarea deficientă dintre medic și pacient? a) Atitudinea profesională b) Neîncrederea în medic c) Stilurile de interviu d) Receptivitatea medicului și a pacientului e) Viziunea pacientului despre boala sa 111. Comportamentul persoanelor bolnave se deosebeşte prin: a) Schimbări de ordin relational; b) Scad mijloacele materiale, ceea ce antrenează modificări în conduita familiei; c) Se limitează contactele cu prietenii; d) Se dereglează raporturile conjugale; e) Se modifică nivelul autoaprecierii. 112. Narcisismul persoanelor bolnave se manifestă prin: a) Exaltarea sentimentului propriei sale valori; b) Manifestarea grijei față de alții; c) Predominarea excesivă a agresivității; d) Lipsa încrederii în sine; e) Dereglarea relațiilor profesionale. 113. Rolul de bolnav implică un comportament specific, definit de T. Parson prin: a) Scutirea de responsabilităţi; b) Dreptul la ajutor; c) Obligația de a se justifica; d) Obligaţia de a considera starea sa indezirabilă şi a coopera pentru vindecare; e) Obligaţia de a cere ajutor specializat.
114. Strategia de comportament cu pacienții dominatori: a) Să-i trateze într-o manieră curtenitoare; b) Să-i trateze într-o manieră plină de respect; c) Să-i asculte cu interes; d) Să se comporte de la egal la egal; e) Să li se ofere mereu posibilitatea de a face o alegere. 115. Strategia de comportament cu pacienții paranoizi: a) Comportament curtenitor; b) Atenție în alegerea cuvintelor; c) Manifestarea autorității; d) Oferirea informaţiilor foarte clar; e) Toleranță. 116. Strategia de comportament cu pacienții obstructivi: a) Autoritar; b) Abordare tolerantă; c) Răbdare; d) Necoercitiv; e) Să li se ofere posibilitatea de a-şi formula propriile opinii. 117. Strategia de comportament cu pacienții evitanţi: a) Răbdare; b) Înțelegere; c) Interes faţă de bolnav; d) Grabă; e) Fixarea obiectivelor realizabile. 118. Pacienţii dependenţi se caracterizează prin faptul că: a) Manifestă trăsături ale personalităţii narcisiste; b) Manifestă o atitudine critică; c) Au teama de a nu fi abandonaţi; d) Sunt uşor de lezat prin critică; e) Au o încredere de sine scăzută. 119. Strategia de comportament cu pacienții dependenți: a) Oferirea unui mediu cât mai afectuos; b) Aprecierea dependenței; c) Oferirea unui mediu suportiv; d) Feedback-uri pozitive ; e) Menționarea în permanenţă aspectele care merg bine. 120. Principalele caracteristici ale tulburărilor psihosomatice sunt: a) Prezenţa de simptome somatice multiple; b) Modificările apărute sunt ample şi de durată; c) Simptomele au o desfăşurare cronică; d) Simptomele sunt simulate;
e) Simptomele sunt de natură psihică. 121. Principalele caracteristici ale tulburărilor psihosomatice sunt: a) Simptomele au o desfăşurare cronică; b) Pentru persoana respectivă disconfortul sau durerea sunt reale; c) Simptomele nu sunt intenţionate (sub control voluntar) sau simulate; d) Pacienții nu acuză simptome; e) Simptomele trec rapid. 122. Principalele caracteristici ale tulburărilor psihosomatice sunt: a) Etiologia sau mecanismele de producere sunt diferite de la un tip de tulburare la altul; b) Simptomele sunt întâlnite în mod relativ frecvent în populaţie sau în unităţile medicale generale; c) Simptomele sunt imaginare; d) Simptomele pot fi simulate; e) Diagnosticul acestor tulburări este dificil de realizat. 123. Aspectele psihice care pot genera boli organice sunt: a) Aspiraţii nerealizate; b) Depresia; c) Decepțiuni; d) Nemulţumiri; e) Contrarietăţi. 124. Aspectele psihice care pot genera boli organice sunt: a) Autoaprecierea; b) Situații conflictuale; c) Sentimente de culpabilitate; d) Complexe de inferioritate şi superioritate; e) Superstițiile. 125. Aspectele psihice care pot genera boli organice sunt: a) Dificultăți profesionale; b) Workaholism; c) Conflicte refulate; d) Frustrări; e) Temperament coleric. 126. Acuzele bolnavului psihosomatic: a) Numeroase vizite la mulți medici; b) Durerea „din creștet până în tălpi”; c) Senzaţii de arsură; d) Senzaţii de tensiune, junghi; e) Febră. 127. Acuzele bolnavului psihosomatic pot include: a) Stare somatic bună; b) Examenul medical muscular, articular sau radiologic este în limita normalului; c) Oboseala cronică; d) Senzații de amorțeli sau furnicături;
e) Depresie. 128. Acuzele bolnavului psihosomatic: a) Constipație; b) Febră; c) Diaree; d) Balonări; e) Crampe. 129. Tipurile de tulburări psihosomatice includ: a) Hipocondria; b) Tulburare de conversie; c) Tulburare dismorfică corporală; d) Tulburare somatoformă de tipul durerii persistente; e) Tulburare psihică. 130. etode de tratament a tulburărilor psihosomatice: a) Farmacologia; b) Interpretarea viselor; c) Psihoterapia; d) Tehnicile de relaxare; e) Biofeedback. 131. Metode de tratament a tulburărilor psihosomatice: a) Psihoeducaţia; b) Managementul stresului; c) Terapia suportivă; d) Terapia prin muzică; e) Sportul. 132. Dintre metodele psihice de tratament a tulburărilor psihosomatice evidențiem: a) Discuția ghidată; b) Psihoterapia psihodinamică; c) Psihoterapia cognitiv-comportamentală; d) Imageria ghidată; e) Consilierea directivă. 133. a) b) c) d) e)
Imageria ghidată ca și metodă de tratament a tulburărilor psihosomatice presupune: Învățarea unui model de comportament nou; Relaxarea profundă și imagini relaxante; Adaptarea la situația ce provoacă anxietate; Imagini cu caracter creativ; Tehnica de coping.
134. Tulburarea somatopsihică vizează: a) Impactul psihicului asupra sănătății fizice; b) Tulburare psihică; c) Impactul provocat de o boală somatică asupra psihicului pacientului; d) Impactul factorilor stresogeni; e) Afecțiune a sistemului nervos central.
135. Ca metodă de tratament a tulburărilor psihosomatice în forma acută, psihoterapia reprezintă: a) Tratamentul de bază; b) O formă de tratament exclusivă; c) Abordare terapeutică secundară; d) O metodă puțin eficientă; e) Efectul placebo. 136. După R. Doron şi F. Parot tulburarea psihosomatică reprezintă: a) O afecțiune genetică; b) O afecțiune psihică, care are caracter repetitiv; c) O maladie somatică, fără vreun mecanism fiziopatologic; d) O maladie somatică care are mecanism fiziopatologic clar; e) O maladie cu evoluție nespecifică. 137. Conceptul de tulburare psihosomatică reprezintă: a. O afecţiune somatică determinată de factori psiho-traumatizanţi, emoţional-afectivi; b. O maladie somatică care are mecanism fiziopatologic clar; c. O maladie cronică; d. O afecțiune psihică, care are caracter repetitiv; e. O afecțiune genetică;
138. a) b) c) d) e)
Dintre criteriile de funcționare ale sănătății mintale, după Hinsie evidențiem: Capacitatea de a primi și oferi afecțiune Capacitatea de a avea o slujbă Capacitatea de a prezice acțiunile celorlalți Abilitatea de a avea relații de prietenie Toleranță la frustrare
139. Dintre criteriile de funcționare ale sănătății mintale, după Hinsie evidențiem: a) Capacitatea de a manifesta altruism b) Capacitatea de a răspunde regulilor c) Abilitatea de a conduce d) Capacitatea de a depăși dificultăți e) Abilitatea de a se recrea, de a avea hobby
a) b) c) d) e)
140. Sănătatea mintală (după W. Boehm) reprezintă: Posibilitatea de a analiza succesele Un domeniu de medicină preventive Condiția de funcționalitate socială Posibilitatea de a te integra în mediul înconjurător Capacitatea de a formula ipoteze 141. Modelul biomedical de explicare a bolii și sănătății, consideră boala drept consecință: a) A unor factori sociali b) A unor agenți patogeni c) A unor cauze ereditare d) A unor factori de etiologie necunoscută
e) A unor factori de natură psihică
142. Modelul psihosomatic de explicare a bolii și sănătății, consideră boala drept consecință: a) A unor factori de mediu b) A unor agenți patogeni c) A unor cauze ereditare d) A unor factori de etiologie necunoscută e) A unor factori psihici 143. Modelul concepțiilor despre sănătate, explică severitatea percepută ca: a) Evaluarea stimulilor pentru schimbare b) Evaluarea riscului de a dezvolta boala c) Evaluarea consecințelor bolii d) Evaluarea obstacolelor e) Evaluarea gradului de reușită
144. Modelul concepțiilor despre sănătate, explică barierele percepute ca: a) Evaluarea consecințelor pozitive b) Evaluarea riscului de a dezvolta boala c) Evaluarea consecințelor bolii d) Evaluarea obstacolelor e) Evaluarea gradului de reușită
145. Modelul concepțiilor despre sănătate, explică beneficiile percepute ca: a) Evaluarea consecințelor pozitive b) Evaluarea riscului de a dezvolta boala c) Evaluarea consecințelor bolii d) Evaluarea obstacolelor e) Evaluarea gradului de reușită
a) b) c) d) e)
146. Modelul concepțiilor despre sănătate, explică eficacitatea percepută ca: Evaluarea stimulilor pentru schimbare Evaluarea riscului de a dezvolta boala Evaluarea consecințelor bolii Evaluarea obstacolelor Evaluarea gradului de reușită
147. Modelul concepțiilor despre sănătate, explică stimulii promotori ca: a) Evaluarea stimulilor pentru schimbare b) Evaluarea riscului de a dezvolta boala și personalizarea riscului c) Evaluarea influențelor externe ce promovează schimbarea d) Evaluarea obstacolelor și înlăturarea acestora e) Evaluarea gradului de reușită în adoptarea comportamentului nou
148. Stilul de viață presupune: a) Decizii, acțiuni și condiții de viață, care afectează sănătatea b) Condiții precare de trai c) Particularități familiale, care afectează sănătatea d) Tradiții și obiceiuri, care afectează sănătatea e) Un model de explicare a bolii și a sănătății 149. Care din conceptele de mai jos, reprezintă formele psihicului? a) Inteligența b) Subconștientul c) Inconștientul d) Comportamentul e) Conștientul (conștiința)
a) b) c) d) e)
Ce reprezintă subconștientul? Forma superioară de reflectare psihică Rezervorul de amintiri, cunoștințe, experiențe Rezervorul instinctelor, trebuințelor și dorințelor Ceea ce cândva a fost conștient Rezervorul de montaje intelectuale
a) b) c) d) e)
Ce reprezintă conștiința? Un set de amintiri, informații și cunoștințe Rezervorul trebuințelor și dorințelor Nivel superior de dezvoltare a psihicului Sediul conflictelor nerezolvate Rezervorul de instincte
150.
151.
152.
Inconștientul se prezintă ca fiind: a) Rezervorul dorințelor, trebuințelor și sentimentelor b) Conflicte refulate, nerezolvate c) Ceea ce cândva a fost conștient d) Sediul instinctelor e) Un rezultat al condițiilor social-istorice de dezvoltare a omului
153.
Care din noțiunile de mai jos, desemnează stări de conștiință modificată? a) Visul b) Coșmarul c) Somnul d) Hipnoza e) Iluzia
154. Care din noțiunile de mai jos, constituie căi de acces la stările modificate ale conștiinței? a) Meditația b) Bio-feed-back-ul c) Surmenajul d) Substanțele psiho-active e) Stresul
155. a) b) c) d) e)
156. a) b) c) d) e) 157.
Care din afirmații, caracterizează psihicul uman? Gândire critică Sistem de orientare și reflectare Produs al adaptării Inteligență emoțională Funcție, însușire a sistemului nervos (creierul)
Reflectarea subiectivă a realității obiective este realizată de către: Gândire Memorie Psihic Temperament Percepție
Care din elementele de mai jos, se referă la structura psihicului? a) Comportamentul b) Procese psihice c) Însușiri psihice d) Activitatea e) Stări psihice
158.Care din metodele de cercetare ale psihologiei, pot asigura cele mai veridice date? a) Studiul de caz și convorbirea b) Metoda observației și experimentul c) Testele de personalitate și de inteligență d) Chestionarul și ancheta e) Metoda biografică și anamneza
159.Care din ideile de mai jos, cu privire la ceea ce trebuie să știe medicul să facă în activitatea sa, îi aparțin lui Hipocrate: a) Să știe ce remediu trebuie folosit în cazul unui bolnav anume și, ce remedii trebuie evitate b) Să cunoască, recunoască și să înțeleagă boala c) Să știe să comunice cu pacienții d) Să cunoască omul, modul în care suferă și în care s-a îmbolnăvit
e) Să știe să asculte atent
160.Noțiunea de normă, se definește ca fiind: a) O excepție b) Ceea ce corespunde unui model comun, unei reguli c) O valoare medie, specifică pentru majoritatea populației d) Abatere standard e) Unic și original 161. Care din afirmații, apreciază normalitatea după Ellis și Diamond? a) Nivel înalt de toleranță la frustrare b) Conștiința clară a eului c) Rigiditate și gândire negativă d) Angajare în activități creatoare e) Flexibilitate în gândire și acțiune
162.Care din trăsăturile de mai jos, corespund unei persoane normale? a) Cunoașterea, aprecierea și acceptarea de sine b) Rigiditate în comportament și în perceperea realității c) Control voluntar privind reacțiile comportamentale d) Percepția realității și abilitatea de a avea relații armonioase e) Incapacitatea de a se adapta la circumstanțele noi de viață
163. Care din perspectivele de mai jos, se referă la normalitate? a) Ca proces și sănătate b) Ca utopie și valoare medie c) Ca comportament și sentiment d) Ca boală și patologie e) Ca adaptare și comunicare
164.Ce alte noțiuni sunt folosite pentru desemnarea anormalității? a) Boală, patologie b) Sănătate c) Geniu d) Original e) Gândire realistă
165.Care din aspectele psihice pot genera boli organice? a) Decepțiile și conflicte refulate b) Aspirații nerealizate c) Realizări personale
d) Sentimente de culpabilitate e) Complexe de inferioritate
166. Care din modelele de mai jos, se referă la relația dintre medic și pacient: a) Profesor-student (părinte-copil) b) Pasiv-activ c) Prietenesc (socio-familial) d) Colegial e) Participării mutuale (reciproce)
167. Modelul de relaționare dintre medic și pacient de tip profesor-student presupune și: a) O relație bazată pe egalitate între medic și pacient b) O relație în care medicul domină c) Un caracter disfuncțional al relației d) O atitudine paternalistă e) Împărțirea responsabilității cu referință la procesul de vindecare a pacientului
168.Care sunt aspectele de care medicul este obligat să țină cont la stabilirea diagnosticul pacientului? a) Nivelul socio-economic al pacientului b) Pacientul deține insuficiente cunoștințe pentru a descrie acuzele sale în termeni preciși c) Cultura și nivelul de educație în vederea înțelegerii cuvintelor d) Pregătirea profesională a pacientului e) Vârsta și bunul simț al pacientului 169.Care din aspectele de mai jos, pot influența negativ convorbirea dintre medic și pacient? a) Lipsa de încredere în medic b) Lipsa de interes al medicului pentru pacientul său c) Ascultarea atentă d) Evitarea de către medic a contactului vizual pe parcursul convorbirii e) Oferirea de către medic a suportului afectiv, emoțional 170. Care din elementele de mai jos, vor motiva și încuraja pacientul să răspundă sincer la întrebările oferite de către medic? a) Asigurarea confidențialității b) Atmosfera caldă și binevoitoare pe care medicul o oferă pacientului c) Întrebările poartă caracter nobil, de a ajuta pacientul d) Întrebările directe și ostile e) Toate detaliile, informațiile sunt importante pentru medic
171.Care este scopul întrebărilor deschise, ce i se adresează pacientului? a) De a obține informații detaliate din partea pacientului b) Pentru cunoașterea de sine
c) Pentru o înțelegere mai bună a situației prin care trece pacientul d) Pentru a impresiona e) Pentru a trece timpul
172.Care din întrebările de mai jos, sunt de tip închis? a) „Povestiți-mi, cum a fost azi la lucru?” b) „Câte pastile ați băut?” c) „Ce părere aveți despre medicina de azi?” d) „La ce oră, ați simțit primele semnale dureroase?” e) „De câte zile, sunteți la spital?”
173. Care din aspectele non-verbale ale limbajului, arată interesul interlocutorului pentru comunicare? a) Iritarea și graba manifestată de interlocutorului pe parcursul discuției b) Poziția corpului și a capului ușor îndreptată spre interlocutor c) Privirea și mimica feței ce manifestă interes și disponibilitate d) Adresarea de întrebări pentru concretizări etc. e) Evitarea contactului vizual cu interlocutorul
174.Care sunt detaliile pe care medicul trebuie sa i le atenționeze pacientului, la indicarea tratamentului? a) Despre regulile de administrare a preparatelor medicamentoase b) Despre numărul de zile obligatoriu destinate tratamentului c) Despre vacanță d) Despre posibilele efecte adverse e) Despre alimentație și stilul de viață
175.Indicați principiile de care medicul trebuie să se conducă, atunci când indică pacientului tratamentul? a) Principiul influenței forțelor malefice b) Principiul naturii vindecătoare c) Principiul atitudinii pacientului față de starea sa d) Principiul „totul o să treacă” e) Principiul influenței mediului extern
176.Indicați, stereotipurile ce influențează negativ comunicarea? a) De vârstă b) De mediul de reședință c) De cultură, apartenență etnică d) De religie e) De gen (gender)
177.Indicați, regulile de comportament specific medicului în relație cu pacientul său: a) A nu depăși timpul oferit consultației b) Ascultare atentă și cu răbdare c) Respectarea intimității pacientului d) A oferi puține detalii despre starea de sănătate a pacientului e) Manifestarea sprijinului afectiv 178.Care dintre cauzele de mai jos, influențează negativ comunicarea dintre medic și pacient? a) Ascultarea atentă b) Stilurile inadecvate de interogare c) Neîncrederea pacientului în medic d) Susținerea și încurajarea dialogului e) Dificultăți de înțelegere ale pacientului 179.Care din strategiile de mai jos, influențează pozitiv relația și comunicarea dintre medic și pacient? a) Atitudinea de superioritate a medicului b) Încurajarea pacientului de a vorbi, povesti c) Deschiderea și disponibilitatea medicului pentru ași ajuta pacientul d) Neîncrederea pacientului în medic, medicină etc. e) Ascultarea atentă
180.Care din modelele explicative clasice ale bolii consideră boala drept consecință a unor agenți interni sau externi? a) Modelul psihologic b) Modelul filosofic c) Modelul biomedical d) Modelul umanist e) Modelul psihosomatic 181.Care din elementele de mai jos, sunt irelevante pentru relația dintre medic și pacient? a)Stilul asertiv de comunicare b) Incertitudinea și ostilitatea c) Stilul autoritar de comunicare d) Corectitudinea și onestitatea e) Colaborarea și cooperarea 182.Care sunt particularitățile inadmisibile din partea medicului, cu privire la comunicarea diagnosticului? a)Informarea personală a pacientului (tete-a-tete) b) Evitarea sau amânarea discuției cu pacientul c) Neinformarea completă privind sănătatea pacientului d) Demonstrarea disponibilității pentru a-și ajuta pacientul e) Atitudinea distantă și rece cu pacientul 183. Care din tehnicile de mai jos, sunt nepotrivite și neadecvate pentru relația dintre medic și pacient?
a) Ascultare activă b) Dezacordul c) Desconsiderarea emoțiilor exprimate d) Deschidere și empatie e) Comentarii stereotipice 184. În gruparea fenomenelor psihice normalul reprezintă: a) Un criteriu de ordine b) O judecată de valoare c) Un punct de referință d) Un criteriu de dezechilibru e) Un proces psihic
a) b) c) d) e)
185.Dintre criteriile sănătății mintale / de normalitate după A. Elliss și W. Dryden evidențiem: Conștiința clară a eului personal Neasumarea responsabilității pentru comportament Capacitatea de orientare pe parcursul vieții Lipsa interesului față de tot ce îl înconjoară Gândire critică
a. b. c. d. e.
186.Definiția de normalitate presupune: Model comportamental mediu d.p.d.v. statistic Un mod de a fi a omului, implicând starea de echilibru Capacitatea de orientate pe parcursul vieții Abaterea de la un model comportamental neacceptat de membrii unei societăți Abilitatea de a avea un control voluntar asupra motivației
187. Ce constituie domeniul anormalității: a) Zona de trecere de la normal la patologic b) Proces egal cu cel al normalității c) Totalitatea proceselor legate de un comportament statistic d) Domeniul în care predomină autoacceptarea e) Starea difuză a eului personal 188. a) b) c) d) e)
Dintre criteriile sănătății mintale, după A.Elliss și W. Dryden, evidențiem: Autoacceptarea Realismul și gândirea antiutopică Supraaprecierea Nivelul înalt de toleranță la frustrare Instalarea cultului personalității
189. Criteriul de normalitate dupa A.Elliss si W.Dryden este: a) Asumarea responsabilității pentru propriile emoții și sentimente b) Lupta cu propriile neajunsuri c) Gândirea realistă d) Acceptarea incertitudinii și capacitatea de ajustare a acesteia e) Stilul de viață relaxat
190. Una din limitele normalității presupune că: a) Ea este fixistă și deterministă b) Poate determina rolul funcțional pentru care o persoană există c) Ea este instabilă și flexibilă d) Ea poate defini în câte domenii trebuie să fie eficient individul pentru a fi considerat normal e) Este creativă și materială 191. Care dintre criteriul de mai jos definește un fenomen normal: a) Fenomenul care este rar b) Fenomenul care este mai îndepărtat de media statistică c) Fenomenul care este când mai frecvent sau când mai rar d) Fenomenul care este mai frecvent e) Fenomenul succesiv 192.
Alege criteriul corect de definire a anormalității (după Purushtov):
a) Criteriul contextului politic b) Criteriul stimulării creșterii sociale c) Criteriul existenței la individ a stărilor de insecuritate, teamă d) Criteriul luptei pentru existență e) Criteriul adaptării în situații limită 193.
Alege criteriul corect de definire a anormalității (după Purushtov):
a) Criteriul explicării, printr-o patologie fizică, a comportamentului de neadaptare b) Criteriul luptei pentru existență a comportamentului de neadaptare c) Criteriul contextului politic a comportamentului de neadaptare d) Criteriul adaptării în situații limită a comportamentului de neadaptare e) Criteriul creșterii progresive a comportamentului de neadaptare 194. După E. Erikson, normalitatea este capacitatea de: a) Încredere b) Dezorganizare c) Autonomie d) Inițiativă e) Pesimism 195. a) b) c) d) e)
După E. Erikson, normalitatea este capacitatea de: Activitate Integritatea ego-ului Autocritică accentuată Creație Gândire limitată
196. Alegeți criteriul sănătății mintale / de normalitate (după A. Elliss și W. Dryden) a) Îmbinarea plăcerilor imediate cu cele de perspectivă b) Gândirea critică c) Dezvoltarea valorilor d) Lupta cu neajunsurile e) Dezechilibrul emoțional în cazul apariției unei probleme
197.
Dintre criteriile de definire a anormalității dupa Purushtov evidențiem:
a) Criteriul diminuării randamentului și eficienței individului b) Autoeducarea și eficiența individului c) Criteriul unei personalități individuale d) Criteriul devierii anormalității de la media statistică e) Criteriul contextului social în care se produce comportamentul
a) b) c) d) e)
198. Comportamentele anormale se referă la (după Coleman și Broen): Boală psihică Tulburări fizice Comportament neadecvat Dereglări de aspect Tulburări emoționale
199. Comportamentele anormale se referă la (după Coleman și Broen): a) Tulburări comportamentale b) Schimbări fizico-umane c) Tulburări familiale d) Dereglări de vedere e) Tulburări psihice 200. Comportamentul de tip carențial este cauzat de: a) Stări de frustrare afectivă, disfuncții familiale b) Incapacitatea de integrare în societate c) Nevroze, psihopatii, psihogenii d) Alimentație incorectă e) Emoții, stres 201. Dintre criteriile care permit delimitarea de boală evidențiem: a) Creșterea și dezvoltarea armonioasă a individului b) Acomodarea la mediu c) Independența psihoconștientă a individului d) Subconștientul e) Pesimismul vizavi de euforie
a) b) c) d) e)
202. Comportamentul sociopatic presupune în mod special: Carențe educaționale Capacitatea de creştere şi dezvoltare personală Conduite delictuale agresive Disfuncții familiale Autopercepția şi autoaprecierea
203. Pentru comportamentul de tip patologic este specific: a) Se manifestă prin stări reactive nervoze, psihopatii b) Poate fi indus de factori endogeni c) Prezintă conduită calmă, calculată d) Are caracter recurent sau episodic
e) Se manifestă doar la adolescenți 204. Dintre criteriile ce permit delimitarea de boală evidențiem: a) Autopercepția și autoaprecierea corectă b) Capacitatea de regres a individului c) Capacitatea dependentă a conștientului d) Capacitatea de creație e) Aprecierea lucrurilor inadecvate.
205. Alegeți criteriul care permite delimitarea de boală: a) Capacitatea de autonomie b) Incapacitatea de autonomie, de dependență a subiectului c) Incapacitatea de creștere și dezvoltare armonioasă a individului d) Incapacitatea de creație e) Înțelegerea abstractă a realității 206. Alegeți criteriul care permite delimitarea de boală: a) Percepția și înțelegerea corectă a realității b) Capacitatea de dependență a subiectului c) Incapacitatea de creștere și dezvoltare armonioasă a individului d) Înțelegerea abstractă a realității e) Capacitatea de orientare în timp 207. Alegeți criteriul care permite delimitarea de boală: a) Capacitatea de învățare eficientă b) Capacitatea de memorare mecanică c) Capacitatea de autonomie d) Capacitatea de dependență a subiectului e) Înțelegerea abstractă a realității
208. Ce reprezintă psihologia sănătății: a) Știința care se ocupă cu descrierea și explicarea fenomenelor psihice și a comportamentului uman b) Un domeniu interdisciplinar în cadrul științelor medicale care studiază factorii și procesele psihologice cu rol în apariția bolilor c) Un proces reglator complex al personalității d) Cea mai importantă metodă de cercetare ce ne furnizează date precise și obiective e) Un mod de a fi al omului implicând starea de echilibru
209. Dimensiunile sănătății (după Herzlich) presupun: a) Stilul de viață b) Absența bolii c) Constituția genetică bună d) Factorii de mediu e) Starea de echilibru al organismului 210. Psihologic, sănătatea se definește: a) Echilibrul dintre functionarea normala a organelor, starea sociala favorabilă și afirmarea din punct de vedere profesional b) Armonia dintre comportamentul cotidian și valorile fundamentale ale vietii c) Stare de bine a organismului din punct de vedere fiziologic
d) Capacitatea individuala a individului să îndeplinească în mod adecvat rolurile sociale. e) Capacitatea individului de a îndeplini rolurile sale sociale
211. Prin ce termeni definește A. H. Maslow sănătatea mintală: a) De personalitate autorealizată b) Tipul de persoană exigentă și frustrată c) Stil de viață activ d) De a renunța la propriile vise e) Prezența stării de depresie
212. Stilul de viață înseamnă: a) O strategie de viață a individului b) Modul de a ne relaxa c) Capacitătile noastre mentale d) Reacțiile noastre instinctive e) Temperamentul individului
a) b) c) d) e)
213.Indicați, care sunt drepturile pacientului? Respectarea lucrătorilor medicali Informare, tratament și îngrijire Să nu răspundă la întrebările medicului Confidențialitate și siguranță Să beneficieze de asistență medicală de urgență
214.Indicați, care sunt obligațiile pacientului? a) Să comunice membrilor familiei diagnosticul său b) Să fie respectuos cu medicul și personalul medical c) Să răspundă sincer la toate întrebările medicului d) Să respecte cu strictețe indicațiile medicului e) Să verifice concluziile și deciziile medicului
215.Care din noțiunile de mai jos, conform lui Herzlich, descriu dimensiunile sănătății? a) Constituția genetică buna b) Prezența fericirii c) Absența bolii d) Starea de echilibru al organismului e) Prezența sănătății
216. Care din elementele de mai jos, conform lui Marc Lalonde, constituie factori ai sănătății? a) Mediul b) Organizarea asistenței medicale c) Biologia umană
d) Sportul e) Stilul de viață
217. Care din elementele de mai jos, conform lui Hinsie și Campbell, constituie criterii de apreciere ale sănătății mintale? a) Capacitatea de a depăși dificultățile curente b) Incapacitatea de a lucra și colabora cu cei din jur c) Toleranță la frustrare d) Imposibilitatea de a manifesta sentimente altruiste e) Simțul umorului
218.La ce se referă malpraxisul? a) Eroare generatoare de prejudicii asupra medicului b) Eroare profesională săvârșită în exercitarea actului medical c) Eroare produsă de politicile statului d) Eroare profesională săvârșită în exercitarea actului medico-farmaceutic e) Eroare generatoare de prejudicii asupra pacientului
219.Care din afirmațiile de mai jos, descriu posibilele atitudini ale pacientului față de boală? a) Negarea stării de boală b) Supărare și anxietate c) Frustrare și nervozitate d) Ignorarea stării de boală e) Recunoașterea și acceptarea bolii
220.Pacientul este: a) Persoana care a achitat polița de asigurare b) Persoana care necesită ajutor medical profesionist c) Persoana care are timp pentru investigații medicale d) Persoana care știe ce vrea de la medic e) Persoana care nu are poliță de asigurare 221. Prin statutul său, conform lui D. Patrick și G. Scombler, medicul în raport cu pacientul său are dreptul: a) Să dețină controlul și monopolul discuțiilor b) Să examineze pacienții fizic c) Să ocupe o poziție de autoritate constructivă în relație cu pacientul d) Să adreseze întrebări incomode e) Să exploreze cu grijă zonele interioare ale vieții intime și personale ale pacientului
222.Care din tipurile de pacienți sunt caracterizați ca fiind: supuși, în căutare de suport afectiv și pasivi? a) Pacienții dominatori b) Pacienții evitanți c) Pacienții dependenți d) Pacienții paranoizi e) Pacienții obstructivi
223.Care din tipurile de pacienți sunt caracterizați ca fiind: competitivi, autoritardespotici și cu trăsături de personalitate narcisiste și obsesiv-compulsive? a) Pacienții dominatori b) Pacienții obstructivi c) Pacienții paranoizi d) Pacienții evitanți e) Pacienții dependenți
224.Care din tipurile de pacienți sunt caracterizați ca fiind: „reci”, critici, rezervați și defensivi? a) Pacienții dependenți b) Pacienții dominatori c) Pacienții obstructivi d) Pacienții paranoizi e) Pacienții evitanți
225.Care din tipurile de pacienți sunt caracterizați ca fiind: ostili, neimplicați, explozivi și imprevizibili? a) Pacienții paranoizi b) Pacienții evitanți c) Pacienții dominatori d) Pacienții dependenți e) Pacienții obstructivi