38 0 107KB
Genurile numerelor de estradă Între estradă şi componenţii ei există o mare divergenţă. Arta de estradă o putem numi diferită şi ca gen , şi ca tip, si ca ramură. Dar cel mai des şi mai de demult se foloseşte în estradă, înţelesul de genuri. În aşa fel putem spune că forma concertelor de estradă este o parte a creaţie de concert,uşor primită, distractivă. În genurile de estradă rolul publicului este altul. Acest rol este mult mai simplu, mai puţin dramatic care nu impune spectatorului să retrăiască situaţii mai dificile, să le confunde în gânduri mai serioase. în acest număr deseori interpretul este în contact cu spectatorul, bazată pe improvizaţie. Estrada sumează o multitudine de genuri.
Genurile verbale(cuvîntul pe estradă); Genurile muzicale (vocale si instrumentale); Genurile originale; Genurile plasticocoreografice
Schetci- o piesă mică cu puţine personaje, de regulă cu caracter satiric. Dialog în estradă- este şi mai succind ca scena, locul acţiunii şi condiţiile propuse sunt chiar cele reale, în concert. Povestire- nu se întrebuinţează lucrări scrise anume pentru estradă, se folosesc lucrări literare. Miniatura- o lucrare mică, umoristică, satirică pentru estradă, care porneşte de la monolog, ajungînd la dialog. Microminiatură- anecdotă înscenată. Parodie- arta transformării parţiale în personaje cunoscute, de la politicieni pînă la vedete de estradă. Cuplet-o poezie laconică, satirică, comică. Burime- un joc cu sala, unde publicul propune o temă şi o rimă,iar artistul improvizează la această temă pornind de la rima propusă.
1.Genurile verbale Conference- arta montării concertului si a sarbătorii teatralizate cu ajutorul improvizaţiei dialogului sau comunicării cu spectacolul. Monolog teatral- prezentarea solo a unui artist, adresat de către spectator. Foileton-estradă – un număr social publicistic, care exprimă punctul de vedere a unui grup de persoane sau numai a artistului asupra unui eveniment social. Durează 15-20 minute şi cuprinde în sine problemele cele mai actuale. Foileton muzical- conţine trăsăturile monologului şi folietonului dar cu o întrebuinţare actilă a muzicii în cînt, interpretare la instrumentul muzical.
2 .Genurile muzicale ,muzicalinstrumentale • Genuri simfonice. Concert-Concertul este o lucrare compusă pentru un instrument solist şi orchestră. Poem simfonic-Poemul simfonic este genul principal al muzicii cu program. Simfonie- Simfonia este o lucrare ciclică pentru orchestră, de regulă în patru părţi ( mişcări). Suită-Suita este alcătuită dintr-o succesiune de dansuri contrastante ca expresie (traduse s-au nu coregrafic).. Uvertură – Uvertura este o piesă orchestral care ,,deschide,, drama unei reprezentaţii de teatru musical Genuri vocale Madrigal-Gen coral cu text laic.
Motet-Gen coral cu text ( de obicei) sacru. Muzica corală este de obicei polifonică pe trei voci în Evul Mediu şi pe patru în Renaştere. Genurile vocal-simfonice şi scenice Muzică de balet-genul se dezvoltă din a doua jumătate a secolului al XIX-lea, cînd baletul este ,,pe numere,, ( episoade successive) clar delimitate de natura diferită a muzicii şi a coregrafiei ( fiecare număr poate fi prezentat separate). În contrast, înlanţuirea scenelor este continuă în baletul secolului XX Cantata-Gen din perioada barocului. Operă-Originară în Italia, la începutul barocului ( după 1600), opera reprezintă o lucrare dramatic-muzicală al cărei text este în întregime cîntat cu s-au fără accompaniment orchestral. Opera începe cu o uvertură s-au preludiu care reprezintă cadrul lucrării şi uneori o parte din cele mai importante teme care vor fi dezvoltate ulterior. • Muzica instrumentală pe estrada Cîntec- scurtă compoziţie vocală. Chanson- cîntec în tradiţia franceză. Termenul, folosit din Evul Mediu,denotă o mare varietate. Fugă- cea mai dezvoltată formă de contrapunct imitativ. Lied- este o compoziţie vocală cu acompaniament instrumental,a doua parte a unei simfonii sau o temă cu variaţiuni. Melodiaversiunea liedului în tradiţia franceză. Menuet- este un vechi dans francez, în măsura de ¾ cu tempomoderat. Romanţă-Lucrării vocale simple, melodioase, de la sfîrşitul secolului al XVII-lea, cu accompaniment de pian. Rondo-Formă muzicală derivată dintr-un vechi cîntec şi dans în cerc francez, caracterizat prin alternarea refrenului cu 1
diferite cuplete s-au o temă cu variaţiuni care reprezintă uneori a patra parte a unei simfonii. Sonată-Sonata poate fi o lucrare independentă s-au prima parte a unei simfonii. 3.Genurile plastico-coregrafice Clasice, de societate sau standard. Menuet- din limba franceză: menu pas = pas mărunt, termen cu două semnificaţii: vechi dans tradiţional francez în trei tipi (metrică ternară), Polca- dans popular original din Boemia, în ritm viu, sprinten, care, în a doua jumătate a secolului XIX Tarantella- dans popular cu un character vioi, specific Italiei de sud. Se execută în cupluri, dansatorii acompaniîndu-se în unele cazuri de tobe şi nachere. Muzica este interpretată de obicei la chitară. Tempoul este în general lent la început şi foarte rapid în final, metrul ternar (3/8 sau 6/8) Tango- este un dans şi un gen musical care a apărut în oraşele Buenos Aires, Argentina şi Montevideo. Foxtrot- este numele unui dans, nume care vine de la inventatorul acestui dans, actorul Harry Fox. Swing- dans modern, cu ritm şi mişcări rapide, melodia după care se exectă acest dans.. Twist-dans modern ( de origine
americană) caracterizat prin mişcări de sucire ritmică a corpului. Cha-Cha – este un dans alert ,sacadat, în care musculature abdomenului şi cea a picioarelor este utilizată intens. Salsa- reprezintă un stil de muzică şi dans ce îşi are originile în America de Sud şi insulile caraibe Flamenco- este un gen musical, care a apărut şi sa dezvoltat în Spania. Acest gen e caracterizat de o ritmicitate pronunţată, fiind folosite castaniete, şi adesea cntecele flamenco sunt însoţite de dansul omonim. Disco- este un gen musical de divertisment apărut în anii 1970 în Europa şi America de Nord. El provine din genul funk şi cuprinde un repertoriu exclusive destinat dansului. Baletul classic- este o formă a dansului care se exprimă prin mişcări precise ale corpului, bazîndu-se în special pe arătarea unor linii estetice ale acestuia. 4. Genul original şi circ (circsport) Pantomina- arta acţiunii scenice care caută modul de exprimare prin mişcarea corpului uman,în plastică, fară cuvinte. Clounada muzicală(excentrică)- o subgupă a
clunadei răspîndită a clounadei atît în circ cît şi în estradă. Păpuşile pe estradă- are toate caracteristicile teatrului de păpuşi, dar representarea se construieşte în forma numărului de estradă. Sinhro-bufonadaasemănătoare cu parodia,doar că în parodie se parodiază totul, şi mişcarea şi vocea, comportamentul,iar în sinhrobufonada se parodiază doar plastica. Acrobatica Gimnastica- se efectuează doar cu parteneri pe instalaţii speciale. Jonglerie- se bazează pe agerimea artistului, aruncarea şi prinderea în acelaşi timp a mai multor obiecte. Dresare- cu animale sălbatice sau domestice. Echilibrul-măiestria artistului de a-şi menţine echilibrul într-o poziţie incomodă. Atletica- demonstrarea puterii excepţionale. Magie-focus- crearea iluziei apariţiei,transportării,dispariţiei obiectelor, animalelor şi oamenilor.Dese ori sînt teatralizate. Imitarea- imitarea sunetelor cu ajutorul cărora se construieşte o imagine. Şuieratul artistic-arta interpretării unei melodii prin suierat.
2