37 0 807KB
Unităţi segmentare inferioare - foneme
Unităţi segmentare superioare – silabe, cuvinte, fraze fonetice Unităţi suprasegmentale – accentul cuvântului, accentul frazei, intonaţia
Fonetică particulară
Fonetică generală
• Fonetica l.franceze • Fonetica l.române
• Universaliile fonetice • Condiţii generale de funcţionare a aparatului de vorbire
Ortoepia
Ortografia
Aspectul grafic al sunetelor
Sistemul fonematic Relaţiile dintre foneme
Modificările fonetice
Corelaţia dintre unităţile fonetice lineare şi suprasegmentale
• Latura acustică (fizică)
• Latura fiziologică (biologică)
• Latura funcţională (lingvistică)
Aspectul acustic
Aspectul fiziologic
Aspectul funcţional
Ramura
fizicii – acustica Sunetele vorbirii – produse ale mişcării vibratorii ale coardelor vocale şi a trecerii curentului de aer expirat. Proprietăţi acustice: - Înălţimea - Intensitatea - Durata (cantitatea)
Frecvenţa
vibraţiilor într-o unitate de timp
(secunda) Număr mare de vibraţii – sunet înalt 16 – 20000 de Hz (1 Hz – o vibraţie pe secundă) Infrasunete – ultrasunete Vocea – 60 – 600 de Hz Rol – intonaţie (chineza, vietnameza, tibetana)
Energia
articulării sunetului Rol – marcarea silabelor accentuate
Acustică
–miimi de secundă Vocale lungi, vocale scurte (latina clasică) Lat. Populus – plop (o – v. scurtă, u - v. lungă) Populus – popor, neam, populaţie. (ambele lungi) Eng. Cart – căruţă Cut – a tăia Rom. – emfază Ex. Buuuună treabă!
Caracteristicele
articulatorii ale sunetelor vorbirii depind de modul cum funcţionează în procesul articulării sunetelor de vorbire: aparatul respirator, laringele cu coardele vocale, faringele, limba
Fiziologică
Faza inspiraţiei – faza expiraţiei Fonaţională (de articulare) - Inspiraţia se accelerează, expiraţia este încetinită. - Expiraţia nas – gură -
-
-
Rolul coardelor vocale Sunetele nazale, vibratorii Cavitatea bucală (organe active şi pasive)
Totalitatea
de mişcări şi poziţii ale organelor aparatului de vorbire necesare pentru producerea unui sunet. Formarea deprinderilor de articulaţie 3 faze în articularea unui sunet - Tensiunea - Ţinuta - Destinderea
Consoanele
Vocalele
Consoane
Vocale
• Obstacol în calea coloanei de aer • Sunete localizate
• Aerul este liber • Sunete nelocalizate
numită și fonetică funcțională, este o ramură a lingvisticii care se ocupă cu studiul sunetelor dintr-o anumită limbă din punctul de vedere al valorii lor funcționale. Ex. Rom. – soare, silă, sare. Fonologia,
Cea mai mică unitate a sistemului sonor al limbii, aptă să diferenţieze morfemele, cuvintele. morfemul este unitatea cea mai mică din structura unui cuvînt care poartă o informație. Ex. De exemplu, cuvîntul neștiute conține patru morfeme: ne exprimă negația, știut este participiul verbului a ști și se formează la rîndul lui din două morfeme:
rădăcina ști și desinența (u)t,
e marchează numărul plural pentru genul feminin sau neutru.
constitutivă
perceptivă
distinctivă
constitutivă
• Material în construcţia morfemelor şi cuvintelor
distinctivă
• Diferențierea morfemelor, cuvintelor, formelor gramaticale
perceptivă
• Fonemele sunt receptate de organul auditiv
Variante
ale fonemelor Ex. a accentuat – ţară a neaccentuat – ţara a lung – mare
Neutralizare – coincidenţa în vorbire a formelor de reprezentare a două sau mai multe foneme. Ex. Rusă – код, кот. Arhifonem - Unitate fonologică despre care în lingvistica structurală se crede că reunește în sine două sau mai multe foneme. Ex. /d,t/
Ex.
Rom. Triunghiul vocalelor i îu eăo a Microsisteme ale consoanelor Surde şi sonore
Segmentare
fonetică Unităţile fonetice mai mari decât sunetul se numesc unităţi fonetice superioare (fraza fonetică, tactul ritmic, cuvântul fonetic, silaba).
Fraza fonetică Tacte ritmice sau sintagme Cuvântul fonetic
• Cea mai mare unitate fonetică • Pauze mari, propoziţie.
• Unităţi fonetice mai mici
• Fac parte din tactul ritmic • Nu coincide cu noţiunea lingvistică de cuvânt (ex. mai nou)
funcţională
Tensiunii ariticulare
Efortului expirator
aperturii
sonorităţii
Silabă
– sunet vocalic din care face parte obligatoriu o vocală. Contra exemplu Cehă – sr-dce(inimă)
Gradul
de deschidere sau de intensitate a sunetului Silaba este un grup de sunete reunite în jurul celui mai deschis sunet. Silaba
este un grup de sunete reunite în jurul celui mai sonor.
Silaba
– un sunet sau un grup de sunete pronunţate într-un singur efort expirator
O
singură tensiune musculară
Acoperite
– neacoperite Deschise - închise
Accentul
Intonaţia
Unitatea
fonetică suprasegmentală care constă în evidenţierea unei silabe dintr-un cuvânt prin intermediul modulării tonului, intensităţii maxime sau al duratei. 3 tipuri de accent: - Dinamic (de intensitate) - Tonic (muzical) – ascendent/descendent - De durată (cantitativ) – v. lungi/scurte
Sistem -
de mijloace fonetice ce însoţesc vorbirea cursivă. Melodia Accentul logic Intensitatea Pauzele Timbrul