38 0 4MB
ALAIUL PRIMĂVERII
Contents LA SEZATOARE de DRAGOBETE ..................................................................................... 3 „VINE, VINE, PRIMĂVARA !”............................................................................................... 6 E ZIUA MAMEI ! ................................................................................................................... 12 ŞASE PUI ŞI - O BIATĂ MAMĂ .......................................................................................... 15 SĂRUT MĂICUŢĂ MÎNA TA! ............................................................................................. 18 ZVON DE PRIMĂVARĂ ....................................................................................................... 25 NE JUCĂM CU PRIMĂVARA .............................................................................................. 31 MUNCĂ, JOC ŞI VOIE BUNĂ .............................................................................................. 36 JOCUL ANOTIMPURILOR- SCENETA PENTRU ,,8 MARTIE” ....................................... 44 ÎN AŞTEPTAREA PRIMĂVERII .......................................................................................... 46 SCENETA PENTRU SERBAREA DE 8 MARTIE ............................................................... 52 MAMA..................................................................................................................................... 57 SCENETA,,VESTITORUL PRIMĂVERII” .......................................................................... 68 FLORILE PRIMAVERII – MAMEI CE O IUBESC .............................................................. 70 HORA PRIMĂVERII .............................................................................................................. 85 GHIOCELUL SUPĂRĂCIOS ................................................................................................. 91 DE ZIUA MAMEI ................................................................................................................. 102 ,,CINE A FURAT PRIMĂVARA?”...................................................................................... 106 ALAIUL PRIMĂVERII ........................................................................................................ 108 SCENETA : MAMA MEA E CEA MAI BUNA! ................................................................. 116 ANOTIMPURILE.................................................................................................................. 117 ZÂNA PRIMĂVARĂ - SCENETĂ ...................................................................................... 126 SCENETA FLORILOR ............................................................................................................ 129 RINDUNICA, DE ZIUA MAMEI ........................................................................................ 131 MAMEI, PRIMĂVARA –N DAR ........................................................................................ 134 NEA MĂRIN ŞI ZIUA FEMEII............................................................................................ 136 SCENETA DE PASTE .......................................................................................................... 140 PAŞTE - SARBATORILE BUCURIEI................................................................................. 145 Scenete Paşti - A înviat sau nu? ............................................................................................. 149 S e r b a r e a de P a ş t e ................................................................................................... 152 SĂRBĂTOAREA ABECEDARULUI .................................................................................. 165 „Sărbătoarea Abecedarului”................................................................................................... 171 SĂRBĂTOAREA ABECEDARULUI ................................................................................. 176 SERBAREA ABECEDARULUI .......................................................................................... 189 ADIO, CLASA I-a ................................................................................................................. 191 INVITAŢIE ÎN POIANA FERMECATĂ (de 1 iunie)......................................................... 200 1
ALAIUL PRIMĂVERII VARĂ, BINE AI VENIT! (Bun rămas, clasa a II-a) ............................................................. 205 BUN RAMAS, ABECEDAR! ............................................................................................... 211 SERBARE SFÂRŞIT DE CLASA A IV-A MĂRGELE COLORATE ................................ 218 ADIO, ŞORŢULEŢ PEPIT ! (adio, clasele primare) .............................................................. 227 Şi vrea ca să trăieşti. .......................................................................................................... 229 SERBAREA CLASEI a IV a ................................................................................................. 233 Adio, scoala primară .............................................................................................................. 243 ADIO, ADIO, CLASELE PRIMARE ................................................................................... 250 ADIO, ADIO CLASELE PRIMARE 2 ................................................................................. 261 Adio, clase primare ................................................................................................................ 267 ADIO, CLASE PRIMARE .................................................................................................... 274 ADIO CLASA a IV-a ............................................................................................................ 280 Vacanţă plăcută, bunicuţo!..................................................................................................... 294 VARA .................................................................................................................................... 296 SERBAREA ABECEDARULUI - cls. I - ............................................................................ 307 Şi la mijloc de cuvinte........................................................................................................ 311 Dar exact aşa-s şi eu !… ........................................................................................................ 311 Scrise într-o dimineaţă Cu piticii din cărare,
Năsturelul de la floare ? ...................................... 312 Că-i cu noroc !................................................ 313
Că-i vorba de altceva ! ....................................................................................................... 313 Asta doar am vrut să spun .................................................................................................. 313 Voi mă îndrăgiţi , copii ?
Ea-şi va spori valoarea rară............................ 314
Ar crede că-s o cizmă de-a sa ! .............................................................................................. 314 O să iau şi eu cuvântul,
Şi-i învăţ cu dibăcie ........................................ 315
Eu sunt chiar litera “ S “ ! ...................................................................................................... 316 De la A până la Z ,
Lănţişorul nu-i de aur .................................. 317
Adio, Toamnă, frumoasă doamnă !........................................................................................ 318 Sceneta despre Toamna de aur ............................................................................................... 330 Scenetă – Anotimpurile.......................................................................................................... 332 ANOTIMPURILE .................................................................................................................... 339
2
ALAIUL PRIMĂVERII
LA SEZATOARE de DRAGOBETE DISTRIBUTIE – toti elevii gruapei : Bunica - PERLA RAILESCU Nepoata- CATALINA GIOL ELENA PRUTEANU ALEXANDRA ENACHE LICA MIRUNA CALU ADINA CRISTEA IOANA ENACHE ALEXANDRA NEAGU NICOLETA ENACHE VLADUT Cei 3 elevi din clasa a II-a Toti imbracati in costume populare, cu opinci , fus, andrele , gheme , cosulete, ulcele de lut, farfurii de lut …si ce e semnificativ de DRAGOBETE … ( Bunica toarce ... vine o fata si se aseaza langa ea...le cheama sip e celelalte ... incep sa toarca si ele...) Bunica canta un cantec trist … Cristea Ioana - Bunică dragă, în jur e primăvară Şi totu-n jur învie. De ce în glasu-ţi e tristeţe Si-această melodie ? BUNICA – Dragele mele ...voi stiti ce zi este azi ? NEPOATA - Pai e vineri... 24 februarie .. BUNICA - Sigur ... este o zi foarte importanta! Astazi este serbat Dragobetele ... Enache Alexandra - Bunică draga, zi-ne, hai Povestioare , Pe care le spuneai Cîndva la şezătoare… BUNICA - Bine... daca astazi este sarbatoarea Dragostei la romani , atunci haideti sa va povestesc despre el... Intelepcinea unui trait de mult mosneag Inscrisa-ntr-o carte cu o legenda veche , Mi-a amintit povestea citita a unui tanar , De- aici , de pe la noi , zeu tanar nepereche … Un tanar al pamantului strabun Caruia “Cap de Primavara” toti ii spun ... El este fiul drag al babei Dochia ,Ce sub cojoace isi ascunde rochia : Iovan, Navalnic , iubaret din fire, Cu nume-mparatesc de Dragobete care aduce –n hore flacai si mandre fete … Si-n flori, si-n zburatoare , in intreaga fire - iubire . El ,pasarile padurii a imperecheat Si mintile fetelor tinere a luat , Iar Maica Domnului l-a metamorfozat …- In floare de iubit l-a transformat! El sa ramana-n veacuri adorat ! Eros, Cupidon,sau Dragobete Cu iubire pura sa te-nbete ,Cand ies haulind si chiuind in soare Fete, sa adune viorele si tamaioare… NEPOATA – Dar cine era Dragobetele , bunico ? BUNICA – Era un bărbat chipeş si neastâmpărat, fiul Babei Dochia, care oficia, la începutul fiecărei primăveri, logodne intre tineri si nunta tuturor animalelor, deaceea i se mai spune şi Logodnicul Păsărilor sau Năvalnicul. Era protectorul iubirii celor care se întâlneau în ziua de Dragobete, iubire care ţinea tot anul . Enache Alexandra - Foaie verde de cicoare Bine e la şezătoare Că vin fete şi flăcăi, Glasuri vii de zurgălăi. 3
ALAIUL PRIMĂVERII Lica Miruna - Haideţi, fete şi feciori, Hai, veniţi la şezători. Unde-s glume şi poveşti ... Mai cu dragoste munceşti. NEPOATA- Dar de unde provine denumirea de dragobete, bunico ? BUNICA – Denumirea provine din limba slava si apare pe la mijlocul evului mediu , sub denumirile de: "Vobritenia", "Rogobete",sau "Bragovete" , pana cand, s-a impus denumirea de "Dragobete" varianta românească a sărbătorii iubirii , si însemna începutul primăverii. ELENA si NICOLETA : Cupidon 1/sau Dragobete 2/, Adună băieţi 1/şi fete,2/ Unind inimi rătăcite, Ce tânjesc, stând adormite.1/ Fetele pot să aleagă,2/ Băieţii taine dezleagă,1/ Legându-se pentru probă,2/ Printr-un deghizat în robă.1/ Timpul face 2/ şi desface, 1/ De ne place,2/ sau nu ne place,1/Printre îndrăzneli şi fiţe Reuşind să lege iţe.2/ Dragobete blând şi darnic, Se-nfăşoară ca năvalnic,1/ Patimi vechi va reaprinde, Timiditatean plasă prinde. 2/ NEPOATA- Dar ce inseamna DRAGOBETE in slava? BUNICA – Pai "dragu" insemna „drag”, iar "biti" – al meu, deci "dragul meu". Alti filologi, au explicat denumirea prin alte doua cuvinte dacice : "trago" - tap si "pede" picioare, aceste doua cuvinte transformandu-se, in timp, in drago, respectiv bete. NEPOATA - Si tu participai la aceasta sarbatoare ? BUNICA – Bineinteles ! Enache Alexandra - Joacă fusul ca sfîrleaza, Caierul se micşorează, Toarce buna pentru noi Să ne facă haine noi. BUNICA -Fiind un obicei de început de an, mai există şi superstiţia că e bine ca această zi să nu te prindă fără pereche, că altfel o să fii singur pe tot parcursul anului . Se spunea că cine participa la această sărbătoare avea să fie ferit de bolile anului, şi că Dragobetele îi ajută pe gospodari să aibă un an îmbelşugat . Stii, tin minte ca fetele si baietii se imbracau in straie de sarbatoare si porneau in grupuri prin lunci si paduri, cantand si cautand primele flori de primavara. Si eu eram printre ei ... Era asa frumos... Lica Miruna -Cu toţii la şezătoare Munci-vom cu ardoare De zicem o cîntare Din alea, din popor, pe placul tuturor … (Canta cu totii ) BUNICA - Ei, imi amintesc si eu ... Noi, fetele strangeam in aceasta zi ghiocei, viorele si tamaioase, pe care le puneam la icoane, pentru a le pastra pana la Sanziene, cand le aruncam in apele curgatoare. NEPOATA - Dar ce obiceiuri mai erau de aceasta sarbatoare ? BUNICA – Pai se mai tinea obiceiul ca fetele mari, sa strânga de cu seara ultimile rămăşiţe de zăpadă, numită zăpada zânelor, iar apa topită din omăt sa fie folosita pe parcursul anului pentru înfrumuseţare şi pentru diferite descântece de dragoste . Se spunea si ca tinerii care nu au petrecut de Dragobete sau cei care n-au vazut macar o persoana tanara de sex opus , nu-şi vor mai gasi perechea tot restul anului , iar femeile obişnuiau să atingă un bărbat din alt sat, pentru a fi drăgăstoase tot anul. ADINA - Azi e zi de Dragobete, băieţi umblă după fete. însă fetele frumoase, acum sunt pretenţioase. vor băieţi cu bani în cont, cel puţin maşină Ford. vor să aibă şi o vilă, iar soacra puţin...senilă! băieţii caută fotomodel, cu trupşor tras prin inel. toţi umblă după ceva …Dragobete, e ziua ta! NEPOATA - Dar eu am auzit zicala „Dragobetele sărută fetele” – ce crezi ca inseamna? BUNICA – Pai, unde m-am nascut eu , in Mehedinti , era obiceiul ca pe la pranz , fetele sa se întorca în sat alergând, obicei numit zburătorit, urmărite de câte un băiat căruia îi căzuse dragă. Dacă băiatul era iute de picior şi o ajungea, iar fata îl plăcea, ei se sărutau în văzul tuturor. Sărutul acesta semnifica logodna celor doi pentru un an, sau chiar pentru mai mult . NEPOATA - Asa s-a intamplat cu tine si cu bunicul ? BUNICA – Exact, draga mea ... doar ca la noi , logodna a fost definitiva, nu doar pentru un an sau doi ! Sarbatoarea de Dragobete era si un prilej pentru a afla ce nunţi se mai pregăteau pentru toamnă . 4
ALAIUL PRIMĂVERII NEPOATA - Vai, ce frumos, bunico ! Pacat ca acum nu se mai tine aceasta traditie ! Asa.. si ...? zi mai departe, bunico ! BUNICA – Mai spre seara , noi, tinerii, ne adunam mai multi la o casa, pentru a ne "face de Dragobete", fiind o adevarata petrecere, cu mancare si bautura. Si ce mai jucam pana la ziua ! Cristea Ioana- Dar să dansăm o horă Ţinîndu-ne de mîini, Doar spus-a Cantemir: « Să fim pe ea stăpîni ! » ( danseaza hora ) NEPOATA - Dar despre pasari de ce se spunea ca se „logodesc” in aceasta zi ? BUNICA – Pai, de Dragobete oamenii mai in varsta aveau grijă de toate orătăniile din ogradă, dar şi de păsările cerului, fara a se sacrifica animale pentru că astfel s-ar fi stricat rostul împerecherilor. Se mai credea ca in ziua de Dragobete chiar şi păsările se logodeau sisi construiau cuiburile, iar pasarile neimperecheate acum ramaneau fara pui peste vara. Lica Miruna -Toarce-n vatră şi pisica, Dar pe fus n-a pus nimica Ea nu simte-aşa nevoi C-are haine de pisoi. Ioana Cristea - Uite, de trei zile-ncoace Incepui şi eu a toarce Si de-atunci sporesc mereu Ghemele din fusul meu. Pruteanu Elena- Cînd bădiţa-i lîngă mine Fusul se-nvătreşte bine, Iar cînd badea a plecat Am zvîrlit fusul sub pat. Nicoleta Neagu - Toarce, lele, toarce Pîn bădiţa s-a întoarce, Cînd îi termina de tors Hop! Şi badea s-a întors! NEPOATA - Dar cu Dragobetele ce s-a mai intamplat? BUNICA – Tradiţia spune că Dragobetele a fost transformat într-o buruiană, numită Năvalnic, de catre Maica Precistă, după ce acesta a îndrăznit să îi încurce şi ei cărările. NEPOATA - Aha...acum am inteles .. Dar toti romanii sarbatoresc Dragobetele pe 24 februarie ? BUNICA – In unele locuri, este sarbatorit si la data de 1 martie, deoarece se considera ca el este primul deschizator al primaverii , care incepe odata cu luna martie . NEPOATA - Da, bunico ... acum am inteles importanta acestei sarbatori si de-acum inainte o voi serba si eu ! BUNICA – Asa sa faci , draga bunicii ! Lica Miruna - Luaţi fete fusu-n mîini ... Şezătoarea-i din bătrîni ... Pruteanu Elena- Mai zicem o cîntare Din alea, din popor, - Să ştie lumea toată Că noi muncim cu spor. Cristea Ioana-Obiceiul bătrînesc, Obicei moldovenesc, Neagu Nicoleta- Obiceiul e frumos Şi păstraţi-l sănătos. (Canta )
5
ALAIUL PRIMĂVERII
PRIMAVARA, 1 MARTIE, ZIUA MAMEI „VINE, VINE, PRIMĂVARA !‖
PERSONAJE:
IEPURAŞUL „ŢUP” IEPURAŞUL „ŢUPA-ŢUP” MOŞ MARTIN PRIMĂVARA GHIOCELUL 1 GHIOCELUL 2 GHIOCELUL 3 GHIOCELUL 4 GHIOCELUL 5 VEVERIŢA „RIŢA-VEVERIŢA” GÂNDĂCELUL 1 GÂNDĂCELUL 2 FLUTURAŞUL 1 FLUTURAŞUL 2 FLUTURAŞUL 3
DECORUL: – este adecvat unei poieniţe în prag de primăvară: ghiocei, fire de iarbă, bârlogul lui Moş Martin, etc.; – fiecare personaj va avea costumaţia adecvată; – acţiunea se desfăşoară pe fondul muzical „Anotimpurile” de A.Vivaldi. IEPURAŞUL „ŢUP‖: (apare în poieniţă, vesel, ţopăind) – Ce bine mă simt astăzi! Parcă mi s-au mai dezmorţit lăbuţele. Şi ce frumos este în poieniţă! Ţup ţup ţup, aşa..., să sar cât mai tare! Ţup ţup ţup, acum să respir şi puţin aer! (se vede iepuraşul Ţupa-Ţup, care apare ţopăind) – Hei, frăţioare Ţupa-Ţup, vino şi tu aici! IEPURAŞUL „ŢUPA-ŢUP‖: – Bine te-am găsit, frăţioare! (dau „lăbuţele”) – Mi se pare mie, sau miroase a primăvară? (se face că respiră adânc). Da, da, este aer proaspăt de primăvară! Ura, ura! A sosit primăvara! Îmi vine să fac tumbe de bucurie! (fac tumbe unul spre celălalt) MOŞ MARTIN: (se trezeşte din somn; se freacă la ochi) 6
ALAIUL PRIMĂVERII – Mor, mor, mor... dar cine face atâta gălăgie? Cine nu mă lasă să dorm liniştit în bârlogul meu? Mor, mor, mor... încă mai vreau sa dorm! (se strânge iar ghemotoc) IEPURAŞUL „ŢUP‖: – Hei, Moş Martine! Trezeşte-te, trezeşte-te! Vino în poieniţă, să-ţi spun o veste mare! MOŞ MARTIN: (se ridică şi porneşte spre poieniţă) – Mă duc să văd cine nu-mi dă pace şi îmi strică somnul meu dulce. Mor, mor, mor... Voi sunteţi, urechiaţilor!? De ce m-aţi trezit? IEPURAŞUL „ŢUPA-ŢUP‖: – Bine ai venit, Moş Martine! Nu fi supărat pe noi! Dar uite ce zi frumoasă este astăzi: soare călduţ, aer proaspăt, cer senin, iar zăpada e băltoacă! IEPURAŞII: – Noi credem că am scăpat de iarnă. A venit primăvara! MOŞ MARTIN: – A sosit primăvara? Nu se poate! Eu dormeam aşa de bine în bârlogul meu călduţ ...! IEPURAŞUL „ŢUP‖: – Gata cu somnul, Moş Martine! Ai dormit destul toată iarna! Acum hai să ne bucurăm şi să căutăm câteva fire de iarbă verde, să ne mai întărim puterile. Uite, eşti cam slab, iar noi neam săturat să tot roadem frunze uscate de astă-toamnă. MOŞ MARTIN: – Da, da..., bine zici! Câteva fire de iarbă verde mi-ar prinde bine la foamea pe care o am...! (se freacă pe burtă)
IEPURAŞUL „ŢUPA-ŢUP‖: – Vai, ce era să uit, Moş Martine! Ia loc aici, pe buturuga asta şi închide puţin ochii. Vreau să-ţi fac o surpriză! MOŞ MARTIN: – O surpriză!? Tare-mi plac mie surprizele!! Gata, i-am închis! IEPURAŞUL „ŢUPA-ŢUP‖: (scoate un mărţişor cu două ghinde şi îl arată spre public) – Am aici un mărţişor; două ghinde mici, gustoase. Să vedem dacă-i vor place! (prinde mărţişorul în piept lui Moş Martin) – Acum poţi să deschizi ochii, Moş Martine! MOŞ MARTIN: – Ce surpriză mi-ai făcut!? (se uită în piept) – Am ghicit, un mărţişor! Cum de ţi-a venit în minte? 7
ALAIUL PRIMĂVERII IEPURAŞUL „ŢUPA-ŢUP‖: – Aşa ştiu eu de mic, că primăvara începe cu un mărţişor, care să-ţi aducă noroc. MOŞ MARTIN: – Îţi mulţumesc mult, iepuraşule! Şi uite, ca să fiu sincer şi eu v-am pregătit ceva: (scoate dintr-o trăistuţă doi morcovi) – Primiţi-i cu plăcere! IEPURAŞII: – Morcovi, morcovi ...! Abia aşteptăm să-i ronţăim! IEPURAŞUL „ŢUP‖: – Dar ne-am luat cu vorba şi am uitat să mergem să căutăm câteva fire de iarbă proaspătă. (numără greşit) – 1, 2, 5, 3 ...
MOŞ MARTIN: – Că bine zici tu, urecheatule! Să mergem! (pornesc spre poieniţă cântând) IEPURAŞII: (cântă ţopăind vesel) „Eu sunt iepuraşul Ţup, Prin poiană sar zdup, zdup. Primăvara a sosit, Vesel sunt şi fericit! Ţup, ţup, ţup ...” (se prind de „lăbuţe” şi împreună)
IEPURAŞUL „ŢUP‖: – Stai puţin, că ai greşit! Uite unul, uite trei ..., Hai să ne jucăm cu ei! (se joacă printre ghiocei) (fiecare ghiocel se ridică pe rând şi spune:) GHIOCELUL 1: – Bine aţi veint în poieniţă! Eu sunt micul ghiocel. Mi-am scos capul din zăpadă, Primăvara să mă vadă.
dansează
MOŞ MARTIN: (cântă vesel, pe aceeaşi melodie) „Iar eu ursul Moş Martin, Cânt şi joc acum puţin. Că de iarnă am scăpat, Primăvară-i iar şi-i cald! Mor, mor, mor ...” (dansează şi bate din picior)
GHIOCELUL 2: – Sunt ghiocelul, Mica şi plăpânda floare, Eu chem razele de soare Peste flori, gâze, verdeaţă, Natura să-şi revină la viaţă!
(în acest timp, „ghioceii” intră în poieniţă şi se aşază ghemuit pe toată suprafaţa scenei)
GHIOCELUL 3: – Am stat sub stratul de zăpadă, Ca Iarna rea să nu ne vadă Şi-am răsărit aici, în poieniţă, De dragul primăverii ce se-anunţă!
IEPURAŞUL „ŢUPA-ŢUP‖: – Gata, am ajuns! Ia priveşte, Moş Martine, ce flori frumoase au înflorit în poieniţă!
GHIOCELUL 4: – Sunt şi eu un ghiocel, Alb, sfios şi mititel Şi vă spunem, ca să ştiţi: Baba-Iarna a fugit, Cu cojoacele de gheaţă,
MOŞ MARTIN: – Sunt gingaşii ghiocei! Când au apărut şi ei? M-ajutaţi să pot să-i număr? 8
ALAIUL PRIMĂVERII Iar în urma ei soseşte Primăvara cu verdeaţă!
Pe gingaşii ghiocei. Ei vestesc în toată ţara, Cu a lor clopoţel de argint: „Vine, vine, primăvara! Primăvara a sosit!”
GHIOCELUL 5: – Noi, ghioceii, suntem Ai primăverii mărţişoare. Copii ne-or duce cu drag Mămicilor, în prag de sărbătoare!
MOŞ MARTIN: – Ai dreptate, veveriţă! Dar priveşte-n jurul tău; printre gingaşii ghiocei, vin acum doi gândăcei.
IEPURAŞUL „ŢUPA-ŢUP‖: – Copii ai pădurii sunt ei, Drăguţii, firavii ghiocei. Aduc al primăverii dor, Sensibil, delicat mărţişor.
(apar gândăceii) GÂNDĂCELUL 1: – Veveriţă, iepuraşi, Ghiocei şi Moş Martine, Primăvara vine, vine, Pe aripi de vânt călduţ.
IEPURAŞUL „ŢUP‖: – Aduc primăvara cu ei, Albii, plăpânzii ghiocei. Înalţă spre cerul senin, Căpuşorul lor cristalin.
GÂNDĂCELUL 2: – Are muguri în cosiţe, Ghiocei albi pe rochiţă, Vine gingaşă, zglobie, Prin poieni şi prin câmpie!
– Să ne dezmorţim puţin şi împreună cu Moş Martin să cântăm un cântecel. TOŢI: Cântec „Ghioceii” 1. Primăvara, ghioceii În poiană au răsărit Şi c-o rază de la soare, Albi ca neaua-au înflorit. Refren: Ghiocei, ghiocei, Gingaşi, albi şi frumuşei, Ei vestesc în toată ţara Că soseşte primăvara. 2. Ghiocei în bucheţele Să le oferiţi, copii, Mărţişor de ziua mamei, Dragoste şi bucurii. Refren
VEVERIŢA „RIŢA-VEVERIŢA‖: – De unde ştiţi voi, gândăcei, Această veste minunată!? Căci voi aţi stat ascunşi prin frunze Şi pe sub crengile uscate! GÂNDĂCELUL 1: – Ne-au spus în zbor doi fluturaşi, Cu aripi mici, catifelate, Când se jucau în poieniţă De-a „V-aţi ascunselea”, surată! (apar zburând fluturaşii)
(apare veveriţa, imitând creangă în creangă)
săritura din GÂNDĂCELUL 2: – Dar ia priviţi-i, vin în grabă! Şi parcă-ar vrea să dea o veste.
IEPURAŞII: – Dar cine sare din creangă în creangă?
– Hei, fluturaşi zglobii, ce este!? Vreţi să ne spuneţi ceva? VEVERIŢA „RIŢA-VEVERIŢA‖: – Eu sunt Riţa-Veveriţa, Am ieşit din scorburică Şi-am venit în poieniţă, Să văd chiar cu ochii mei,
FLUTURAŞII 1 şi 2: – Da, da ..., noi, micii fluturaşi Ne-am dezmorţit c-o rază de la soare, Ne-am înălţat uşor în zbor 9
ALAIUL PRIMĂVERII Şi uite ce-am văzut în zare:
Fluturaşi şi albinuţe. Pomii toţi vor înflori, Zumzet mult vom auzi.
FLUTURAŞUL 3: – Sus pe dealuri, primăvara, Umblă şi presară flori Şi-n văzduhul de mătase Se zăresc zburând cocori.
PRIMĂVARA: – Aţi cântat frumos şi vă mulţumesc! VEVERIŢA „RIŢA-VEVERIŢA‖: – Te rog, dragă Primăvară, Fă-mă ca să înţeleg: Cum de-ajungi mereu la timp Şi nu uiţi nicând de noi?
(apare Primăvara, aruncănd în jur flori şi frunze verzi) TOŢI: (aplaudă) – Bun venit, frumoasă Primăvară! Ce dor ne-a fost la toţi de tine!
PRIMĂVARA: – Cum să uit, când mă aşteaptă Bobul mic ca să răsară, Copacii să-nmugurească, Pe copii să-i scot la joacă, Rândunele să sosească!?
PRIMĂVARA: (face o reverenţă) – Dorinţa vi s-a împlinit, Iată-mă, sunt Primăvara! Eu sunt soră şi cu Vara Şi cu Toamna şi cu Iarna.
MOŞ MARTIN: – Să mai cred că tu m-ajuţi, Să mă scoli din somnul lung? IEPURAŞII: – Iar noi să găsim uşor, Iarbă verde, morcoviori?
Am ghiocei în plete, Violete pentru fete, Narcise şi clopoţei, Pentru băieţei.
GHIOCEII: (fac cerc în jurul Primăverii) – Şi noi, micii ghiocei, Ne-am rugat să vii în grabă, Să ne scoţi de sub zăpadă, Pentru ziua mamelor!
GÂNDĂCELUL 1: – Vă apropiaţi, prieteni, să-i cântăm acum un cântec Primăverii. TOŢI: Cântec „Primăvara” 1. Primăvara vine, vine, Pe câmpii şi prin pădure, Cu alai de ghiocei, Viorele, brebenei.
PRIMĂVARA: – Ce ziceţi? Să le dăm de veste copiilor că suntem aici?
2. Mult dorită primăvară, Ne-om juca din nou pe-afară, Soarele va încălzi, Rândunele vor sosi.
TOŢI: – Veniţi copii în poieniţă, Că primăvara a sosit Şi ghiocei au înflorit, Iar vântul se strecoară lin Prin crengile de muguri pline!
3. Primăvara ne aduce
(personajele se grupează apoi, dansează şi cântă cântecul „Înfloresc grădinile”) – SFÂRŞIT –
10
ALAIUL PRIMĂVERII
11
ALAIUL PRIMĂVERII
E ZIUA MAMEI ! Prezentator 1 - Ce de lume adunată Plină este sala toată Multe mame au venit Şi frumos azi s-au gătit Eu le zic de ziua lor: „La mulţi ani, mămicilor!” Prezentator 2 Noi multe am învăţat Şi cu drag v-am aşteptat Cântece şi poezii Am repetat zi de zi. Vrem acum să ne-ascultaţi Şi să ne aplaudaţi. Primăvara: Eu sunt fiica cea mai tânără şi mai frumoasă a anului. Pe mine mă mângâie soarele cu razele lui călduţe şi luminoase. Eu trezesc la viaţă întreaga natură.Aduc copiilor mărţişoare şi ghiocei. Câtă frumuseţe, câtă viaţă şi veselie este peste tot ! Cântec: „Iarnă, să te duci cu bine!” Bună dimineaţa, Primăvară, Bine-ai venit din nou la noi Tu ne aduci lumină-n ţară Un cer senin şi calde ploi. Cântă cucu-n dumbrăvioară Pe copacul înflorit, Salutare, primăvară, Timp frumos, bine-ai venit!
Vioreaua: Viorea eu mă numesc Şi tot prin pădure cresc. Am flori mândre, albăstrii Pentru voi, iubiţi copii. Eu vestesc în toată ţara Că soseşte primăvara.
Cântec: „Vine, vine primăvara!”
Narcisa: Eu sunt galbena narcisă, Frumoasă şi jucăuşă. Primăvara dacă vine, Mă aduce şi pe mine.
Primăvara: Eu mă duc acum la uşa Florilor, să bat uşor. Au dormit destul o iarnă, Să le scot din somnul lor.
Zambila: Sunt zambila minunată Şi de toţi sunt lăudată. Am o rochiţă rozie, Aşa cum îmi place mie.
Ghiocelul: Am căpşorul clopoţel Alb, lucios şi mititel Şi mă cheamă ghiocel. Primăvara când apare Şi răsare mândrul soare, Ghiocelu-i prima floare Din zăpadă când răsare.
Brânduşa: În grădină locuiesc, Parfum dulce răspândesc, 12
ALAIUL PRIMĂVERII Violetă-i rochia mea Cu-n clopot ar semăna. Pe câmpii apar deodată Şi sunt foarte căutată.
Florăreasa: Cine doreşte? Cine pofteşte? Flori de primăvară Abia ieşite-afară. Flori frumoase, parfumate, De toată lumea căutate. Ghiocei şi chiar lalele, Brânduşe şi viorele, Zambile şi albăstrele, Fiindcă azi e ziua lor, E ziua mămicilor.
Laleaua: Laleaua eu mă numesc Şi tot în grădină cresc. Frumoasă-s când sunt închisă, Sunt o stea când sunt deschisă, În mai multe culori cresc Şi de-aceea mă mândresc.
Nu-i copil în lumea –ntreagă Care astăzi să nu spună: „ Mama mea e cea mai dragă, Mama mea e cea mai bună!”
Cântec: „Culorile” Andrei: Florilor, eu sunt Andrei Şi vreau nişte ghiocei, Să-i dau mamei mele-n dar. Un buchet aş vrea măcar!
Cântec: „Soarele de dimineaţă” Nici în lume, nici sub soare, Mama n-are-asemănare Viaţa şi-ar da pentru mine, Doar să vadă că mi-e bine.
Iepuraşul: Dragă Andrei, nu se poate, Florile-s frumoase toate. De iei prea mulţi ghiocei Noi rămânem fără ei.
Spun şi eu măicuţei mele Şi voi spune totdeauna: „Mamă, tu eşti numai una, Cum e luna între stele”
Fluturele 1: Fugi, te spun la grădinar Că ai vrut să rupi o floare, De a mamei sărbătoare. Eu sunt paznic printre flori. Nu te las să rupi, dispari!
Glasul ei răsună dulce, Eu un cântec îl socot, Când mă strânge mama-n braţe, Eu mă fac micuţ de tot. Sunt mic, măicuţă dragă, Dar tare te iubesc Încât întreg pământul Aş vrea să-ţi dăruiesc. Dar din întreg pământul Cât ochii îl cuprind O floare am cules Cu drag eu ţi-o întind.
Fluturele 2: Hai la grădinar îndat‟ Să-i spunem ce s-a-ntâmplat. -Scumpul nostru grădinar, Cred că nici nu ai habar Că acest băiat, Andrei, Vrea să rupă ghiocei.
Învaţă-mă ce-i bine Fereşte-mă de rău Iar eu voi creşte mare Şi bun ,de dragul tău .
Grădinarul: Zi de zi eu mă trezesc Florile să le-ngrijesc. Uite, am şi stropitoare, Să ud fiecare floare. Andrei, un bucheţel ţi-oi da Cu drag, pentru mămica ta.
E ziua ta , mămico Te-aştept cu flori pe masă Şi-un dar micuţ te-aşteaptă 13
ALAIUL PRIMĂVERII Când ai să vii acasă.
Măicuţei dragi îi mulţumesc Şi-nvăţătoarei mele.
Am să-ţi sărut obrajii La piept cînd mă vei ţine Şi mâinile ce nu au Odihnă pentru mine.
Dacă ştiu astăzi să mă port Şi ştiu la vorbă seama, E pentru că m-au sfătuit Şi doamna mea şi mama.
Zile lungi şi voie bună Îţi doresc eu mult Şi mă rog de flori să-ţi spună Să mă ierţi ,măicuţă bună Că nu ştiu mai mult.
De-aceea azi, când câmpul tot Îmbracă haină nouă, Le-mbrăţişez şi le sărut Cu drag, pe amândouă.
O zână bună eşti tu, mamă, Sunt mic şi multe nu-nţeleg, Dar cu răbdare dragă mamă, M-ajuţi cuvinte să dezleg.
„La mulţi ani!” şi numai bine Eu aşa promit să cresc, Ca să vă mândriţi cu mine, N-am să vă dezamăgesc!
Cerul e senin de parcă-i Floare de „ nu mă uita”, Primăvara-i mai frumoasă Când zâmbeşte mama mea.
Toţi: E ziua femeii, e ziua ta, mamă! E ziua chipului ce-l port în ramă. Scoateţi afară toate florile din glastre Că-i ziua femeii, e ziua mamelor noastre.
Dac-am crescut şi azi învăţ Despre pământ şi stele,
Cântec: „E ziua ta, mămico!”.
14
ALAIUL PRIMĂVERII
ŞASE PUI ŞI - O BIATĂ MAMĂ (scenetă) Povestitor 1 Mai demult, o rândunică avea -n cuibu-i şase pui Şi privea la ei sărmana, ca la chipul soarelui. De cu zori pornea săgeată căutând pe deal şi văi Hrană pentru puii săi. Şi-n iubirea-i, nu o dată, s-a culcat ea nemâncată, Dar destul de fericită, că nu s-a întâmplat nicicând, Printre pui s-adoarmă vreunul ars de sete şi flămând. Povestitor 2 Nu era mai mândră mamă ca şi ea-ntre rândunici, Când vedea cum îi cresc puii şi se fac tot mai voinici. Ea n-a mai avut odihnă nici o clipă-n zi cu soare, Până când puii cei mici, nu i-a învăţat să zboare. CÂNTEC Hai cu mama puişori până dincolo de nori Şi de-acolo, unu -doi, hai cu mama înapoi. Rf. Cu aripile amândouă s-adunăm boabe de rouă, Către soare să zburăm în dar săi le dăm. Tot mai sus, tot mai sus, daţi din aripi cum v-am spus, Ciripind bucuroşi, puii mamei cei frumoşi. Rf. Cu aripile amândouă s-adunăm boabe de rouă, Către soare să zburăm în dar săi le dăm. Povestitor 2 Dar când toţi puteau să plece încotro voiau sub slavă, Rândunica istovită a căzut în cuib bolnavă. Rândunica Dragii mei, eu de aseară, simt în inimă un cui, Aripile rău mă dor şi nici vorbă să mai zbor… Dumnezeu mi-a dat putere, oricât am avut nevoi, Să găsesc întotdeauna hrană bună pentru voi… Astăzi, fiindcă sunt bolnavă, dragii mamei, se cuvine, Mari cum v-a făcut măicuţa, să-grijiţi şi voi de mine. Şi ca nimeni dintre puii-mi să nu simtă că mi-e rob, Fiecare să-mi aduceţi zilnic numai câte-un bob. Ale voastre şase boabe milostive mă vor ţine, Până când o să vrea Cerul iarăşi să mă facă bine. Puiul 1 Nu te teme, mama dragă, că doar şase pui voinici, Nu te vor lăsa flămândă să aştepţi prea mult aici. Puiul 2 Ne vom duce fiecare şi în cioc îţi vom aduce Strop de apă şi răcoare, bob sau miez de pâine dulce. Puiul 3 Şi în fiecare seară, vom veni toţi lângă tine 15
ALAIUL PRIMĂVERII Să îţi dăm din aripioară căldură, să-ţi fie bine. Puiul 4 Iar când vor apare zorii, bucuroşi ne vom trezi Şi cu drag toţi frăţiorii, pentru tine vom munci. Puiul 5 O să vadă lumea-ntreagă cum o să trudim de zor Ca să-i dăm măicuţei noastre dragoste şi ajutor. Puiul 6 Nici un gând să nu ai mamă, de-acum noi te-om îngriji Şi-o să vezi că, în curând, te vei însănătoşi. Povestitor 3 Ascultând cuvântul mamei au plecat cei şase pui Şi-au adus vreo şase zile fiecare bobul lui. Mai departe însă puii, beţi de-al slăvilor înalt, Fiecare-avea nădejdea că-i va duce celălalt. Şi aşa se-mprăştiară puii-n treburile lor, Pe când mama lor bolnavă aştepta un ajutor. Bunica Lung a fost şi drumul ista şi povara tare grea, Bine c-am ajuns aicea să o văd pe fica mea… Bună ziua, surioară, n-ai putea cumva să-mi zici Dacă pe aici, prin preajmă, nu-i un cuib de rândunici? Vrăbiuţa Cum de nu! E chiar aproape, într-o claie de otavă… Dar…acolo locuieşte rândunica cea bolnavă. Puii i-au plecat cu toţii şi-au uitat de mama lor, Păsările din pădure i-au sărit în ajutor. Bunica Atunci nu e fica mea, fiindcă puii ei, ştiu bine, O iubesc şi o respectă, sunt crescuţi cum se cuvine. Dar oricum, am multe boabe şi-o să-i duc şi ei vreo două. Cele care vor rămâne, ne-or sluji de hrană nouă. Povestitor 3 Rău s-a supărat bunica, auzind aceste fapte, Şi ştergându-se la ochi, plecă la drum mai departe. Puiul 1 Frate, ai mai fost pe-acasă, că eu mult am rătăcit Şi măicuţei nici o boabă nu i-am dus, că n-am găsit. Puiul 5 Nu m-am dus c-am avut treburi, dar din şase câţi am fost O fi reuşit vreo unul hrană să îi facă rost. Mama noastră sărăcuţa, o fi bine sănătoasă, Răbdătoare ne aşteaptă să mai trecem pe acasă. Puiul 2 Eu nu pot să merg acuma că-mi clădesc un cuib, fârtaţi, Mergeţi voi, dacă puteţi, pe mama s-o ajutaţi! Puiul 3 Ia te uită cum se scapă, trimiţându-ne pe noi! Nici măcar nu ne întreabă, n-om avea şi noi nevoi? Puiul 4 Gata cearta, hai cu toţii, astăzi în poiana mare, 16
ALAIUL PRIMĂVERII Copiii de la grădiniţă, pentru mama dau serbare. Puiul 6 Mama noastră poa s-aştepte, nu vă mai îngrijoraţi, Fiindcă ştie şi înţelege cât suntem de ocupaţi. Puiul 3 Hai, mai bine, să cântăm cântecul măicuţei noastre, Pe care l-am învăţat când zburam spre zări albastre. CÂNTEC E zvon de primăvară şi totu-i tineresc, Iubita mea mămică, la tine mă gândesc. Rf.
Mamă iubitoare, vreau să-ţi mulţumesc, Să-ţi dau în dar o floare, să-ţi spun că te iubesc.
Mămica mea frumoasă, eu tare te-ndrăgesc, Mi-e viaţa luminoasă când chipul ţi-l zăresc. Rf. ... Măicuţa mea iubită, tu n-ai asemănare, Nu-i nimemi bun ca tine în lumea asta mare! Rf. ... Mă-nveţi numai de bine, cu drag mă ocroteşti, Tu eşti mereu cu mine, de rele mă păzeşti. Rf.... Cu multă bunătate pe mine tu mă creşti Şi gândurile toate doar tu mi le ghiceşti. Rf. ... Bunica Cât de frumos aţi cântat, dragii mamei puişori, Am văzut şi-am ascultat cât sunteţi de iubitori, Dar vă amintiţi de mama care suferind v-aşteaptă Să aveţi mai multă milă şi-o purtare înţeleaptă? Părăsită-n cuib se stinge şi voi cum aţi ajutat-o? Aţi plecat pe rând de-acasă şi pe dânsa aţi uitat-o. Vrăbiuţa Voi în faţa lumii însă, aţi ieşit cu-nfumurare Să vă dovediti iubirea pentru mama iubitoare! Şi aceşti copii frumoşi o iubesc pe-a lor mămică, Dar nu uită niciodată s-o ajute când e bolnavă. Ruşinaţi de fapta voastră, să plecaţi în graba mare Şi măicuţei să îi cereţi pentru ce-aţi făcut iertare. Puiul 5 Sărut mâna, mamă dragă, am greşit şi rău ne pare! Iată, puii tăi cu toţii vin să-şi ceară azi iertare. Puiul 3 Rătăcind prin lumea asta, noi nu ne-am mai amintit Că avem o datorie sfântă de îndeplinit. Puiul 2 Dar de astăzi înainte, toţi o să ne străduim Să îţi stăm mereu alături, ajutor la greu să-ţi fim. 17
ALAIUL PRIMĂVERII Rândunica Dragii mamei, v-am iertat, bine v-aţi întors acasă! De necazuri am uitat, acum sunt iar bucuroasă. Povestitor 4 Aşa s-a sfârşit povestea, dragi copii, băgaţi de seamă Şi de-acum să ţine-ţi minte câte poate face-o mamă. Cum poate ea să-şi hrănească puişorii mititei Şi cu drag să-i ocrotească pe toţi sub aripa ei. Iar ei, puii, uneori, neluând acestea-n seamă, Uită jertfa ei curată şi nu pot hrăni o mamă. Ţineţi minte toată viaţa: dacă vreţi să fiţi cuminţi, Când ve-ţi fi mai mari cu toţii, ajutaţi-i pe părinţi! CÂNTEC Răndunica a sosit, primăvara vine! Iată mugurii-nverzesc, grădiniţele-nfloresc, Tot e viu şi-ntinerit caci e cald şi bine. Ger, zăpadă tot s-a dus, primăvara vine! Răsărit-au mândre flori şi prin zări se văd cocori, Verde-i jos, senin e sus, căci e cald şi bine.
SĂRUT MĂICUŢĂ MÎNA TA! Oformarea sălii: În centrul sălii se va amplasa o “poieniţă” cu flori de primăvară, Animale, fluturi, albini, iarbă şi alte plante ce caracterizează primăvara. Lilian: Cine poate-n pumni să frîngă, toate florile de-april? Buga Cine poate-n sîn să strîngă nuferii cu mîna stîngă Şi cu stînga lui să-nfrîngă orice cîntec, orice tril? Corina: Doar eu! Cea care sunt iarna Popa Aducînd fiori de ger! (iarna) Eu pun cînturi să mă poarte Şi las crengile deşarte, Aşternînd îngheţ şi moarte Peste cîntec, peste flori. Dumitru: Ah, ce luncă minunată! Grosu Însă unde-i lumea toată? Gîze, păsări, floricele, Buburuze, melci şi rîndunele Soarele cel luminos Ploaia care-i răcoroasă Şi stăpîna luncii 18
ALAIUL PRIMĂVERII Primăvara – împărăteasa? Vine primăvara. Georgeana: Sus prin crîngul adormit Bodarev A trecut în grabă mare (primăvara) De cu noapte risipind Şiruri de mărgăritare Din panere de argint Stol bălai de îngeraşi Cu alai de toporaşi! Eu sunt primăvara! Eu sunt primăvara! Cristi Nespus de frumoasă ni-i ţara Cojocari: Cînd vine pe plai primăvara Cu flori la urechi zîmbitoare Cu susur plăcut de izvoare.
Georgeana: Am adus azi pentru voi Bodarev Fluturaşi cu haine moi (primăvara) Ghiocei şi viorele Ciripit de păsărele Soarele şi bucuria Cîntecul şi veselia. Cristi Staţi oleacă, fără ploaie, fără soare Cojocari: Noi n-am face lucru mare Cine cîmpul ni-l stropeşte Din care pîinea creşte? Toţi: Ploaia! Gheorghiţă: Chiar de-i sus şi e departe Botnari El cu grijă ne împarte În zăvoi şi-n bătătură Şi lumină, şi căldură Gîză, iarbă, om sau floare Ce s-ar face fără...? Toţi: Soare! 19
ALAIUL PRIMĂVERII Costea: Soare, azi de ziua mamei Budeanu Mai frumos să străluceşti Şi din cerul cel albastru, Pe toţi norii să-i goneşti! Vasile Cînd trece iarna şi zăpada Eremia: Răsare micul ghiocel Împodobind păduri şi-ograda Grăbit cum altul nui ca el. Eugen: Eu sunt alb şi mititel Borş Şi mă cheamă Ghiocel (ghiocelul) De cum vine făurar Sub zăpadă chiar răsar, Şi cu clopotu-mi ceresc Toate florile trezesc! Învăţătoarea: Iată de ce, oricît de departe ar fi primăvara bucuriei noastre, oricît de Apăsătoare ar fi tristeţea sufletului, e destul să ne amintim de mama şi Pe dată ne simţim pătrunşi de o lumină răscolitoare, de căldura dătătoare de viaţă.Astăzi, toţi cei adunaţi aici, adresăm mamelor cele mai sincere cuvinte de felicitare. Valentin: Astăzi noi avem serbare Osipov Căci e mare sărbătoare Este ziua mamelor Şi ziua femeilor. Georgeana: 8 Martie 2009-e iarăşi sărbătoare Bodarev La ziua ta, măicuţă, Simţit-am iar chemare Şi am venit din nou Cu sufletul în palme Să vă omagiemIubite, scumpe mame. Lucian: În versuri şi în cîntec Găină Vom spune despre tine Mămica mea iubită, Tot ce se poate spune! Şi dacă... cine ştie, Cumva, m-oi încurca... Te rog, măicuţă bună, 20
ALAIUL PRIMĂVERII Pe tine-a mă ierta! Nicoleta: Căci eu mămico dragă, Ciobanu La tine cînd privesc, Mă pierd în ochii tăi, Mă rătăcesc... Şi nu mai ştiu atunci Ce să-ţi vorbesc, Să te conving ce mult te preţuiesc! Corina: De ninge-n Mărţişor e o-ntîmplare! Popa De ziua mamei, ninge cu petale. Sărutul mamei pune-n suflet viaţă, Surîsul ei e cea dintîi povaţă. Ni-e somnul dulce când o simţim aproape Şi visele se nasc ieşind din ape. Cătălin: S-au scris despre tine duioase poveşti Salagor S-au scris poezii ce-au rămas neuitate Şi-n lumea întreagă toţi sărbătoresc Ziua ta, mamă, ziua de 8 Marte!
Cîntecul ―Mama mea‖ 1.Mama mea pe buze are 2.Mîinile şi vocea-i poartă, Leac necunoscut, Vraja vrăjilor. Orice m-ar durea îmi trece Cînd mă culcă, mă mîngîie Doar cu un sărut. Eu adorm uşor. 3.Fără veste un suspin De m-a încercat, Zîmbetul măicuţei mele L-a şi alungat. Învăţătoarea: Mama ţi-a dat ochii, unde încape pămîntul şi cerul, mama ţi-a dat auz, ca să asculţi cum bate inima, mama ţi-a dăruit graiul, ca să afli ce a fost înaintea naşterii tale. Închinăte mamei şi nu uita de ea. Oriunde ne-am afla, oricît de lung ar fi drumul dintre noi şi mamă, nu ne va despărţi nimeni şi nimic, fiindcă inimile noastre sunt aproape, de aceea ne rugăm şi ne închinăm pentru ea. Sandu: Mamelor, voi mame 21
ALAIUL PRIMĂVERII Grigore Iubitoare mame N-au să ne despartă Niciodată anii. Tu m-ai născut.Îţi sunt dator cu viaţa Cu tot ce am, cu inima, cu gîndul De-aceea te iubesc fără-ncetare Şi îţi respect la orice pas cuvîntul. Nadea: Sunt atît de fericită Creţu Că mămica mea iubită A venit azi la serbare Să asculte o urare! Eu, pentru că sunt prea mică O sărut pe-a mea mămică, Pe frunte şi pe obraz Să-i alung orice necaz. Învăţătoarea: În continuare urmează un concurs: “Cine e mai isteţ ?”. Se formează 2 echipe cu denumirile „Ghiocel” şi „Mărţişor”. La fiecare probă cîştigătoare se acumulează un punct. 1.Ghicitori:
„Ce izvor se ia după om?” (glasul mamei) „Ce e dulce şi nu se aduce?” (buzele mamei) „Care spice cresc cu vîrful în jos?” (braţele mamei) “Ce înălbeşte şi nu mai sfîrşeşte?” (părul mamei) “Care stele cad amîndouă odată?” (ochii mamei) “Ce se ară cu lacrima?” (chipul mamei)
2.Jocul „Gîndeşte şi păşeşte‖ La fiecare pas făcut, cîte un elev din fiecare echipă spune cîte un cuvînt: Ce cuvinte ai spune tu mamei? De ex.: mamă-frumoasă, duioasă. 3.Ce ai face pentru mama ta în ziua de 8 martie, dacă ai fi atotputernic? De ex.: I-aş aduce tinereţe veşnică, aş face-o nemuritoare. 4.Cea mai frumoasă felicitare scrisă pentru mama.(Participă cîte un copil din fiecare echipă).În timp ce copiii scriu,urmează concursul: 5.Flori ascunse-n ghicitori: Nu-i pe lume voinicel Curajos aşa ca el Scoate capul din zăpadă
În crîng şi în livezi Pe picioare verzi Mergeluşe albe 22
ALAIUL PRIMĂVERII Primăvara ca să-l vadă? Rînduite-n salbe.Ce-s? (ghiocelul) (lăcrămioarele) Şi atît de albaştri şi de drăgălaşi Ce flori răsar deseori Fărmituri de cer printre copaci. Chiar şi-n obrăjori? (toporaşi) (bujorii) Nu se ştie cînd aplîns Clopoţel mititel Dar de-atunci aşa i-au zis. Cine sună lin din el? (lăcrămioară) Nimeni,nimeni,numai vîntul Clătinîndu-l,legănîndu-l Dă de veste-n toată ţara Că soseşte primăvara. (ghiocelul) „Cine te iubeşte,ştii, Cel mai mult pe-această lume Cine-i creşte pe copii Şii învaţă cele bune?” (mama) Dumitru: E ziua ta, măicuţa mea cea bună! Grosu Dac-aş putea, ţi-aş prinde în cunună Toţi trandafirii zărilor, uşori, Şi cîntecele ca pe nişte flori. Liza: Şi razele de soare şi de lună, Paşinschi Pe toate ţi le-aş prinde în cunună! Dar pînă cresc, nu pot, oricît aş vrea Decît să te sărut, măicuţa mea! Dorin: Să ştii bunico, eu te preţuiesc, Luchian Te respect şi te iubesc, Căci la fel ca mama mea M-ai crescut cînd ea lipsea. Lenuţa: Vrem c-această zi să-ţi fie Purice Plină doar de bucurie, Că munceşti şi ne-ngrijeşti Şi frumos vrei să ne creşti! Cristi: Azi cînd este ziua voastră Didenco Rîd şi florile-n fereastră Şi se pare că şoptesc Că şi ele vă iubesc! Învăţătoarea: Acum urmează un concurs pentru mame: să vedem dacă mamele cunosc culoarea preferată a copilului. (joc distractiv) 23
ALAIUL PRIMĂVERII Lilian: Sunt mic măicuţă dragă, Buga Dar tare te iubesc, Încît întreg pămîntul, Aş vrea să-ţi dăruiesc! Nadea: Dar vezi, măicuţă dragă, Creţu Eu sunt aşa de mic, Pămîntul este mare Şi nu pot să-l ridic. Dar din întreg pămîntul Cît ochii îl cuprind, O floare am cules, Cu drag, şi ţi-o întind. Învăţătoarea: Culoarea am văzut că majoritatea o cunosc, acum să vedem dacă vă cunoaşteţi copilul. (joc distractiv) Cristi: Mămică dragă, pentru tine, Cojocari În ziua asta, eu aş vrea, Să-ţi dau ce-i mai frumos pe lume: Soarele, luna şi o stea. Lucian: Pămîntul tot şi lumea toată, Găină Să fie ale tale!Mă-nţelegi? Şi inima la fel să bată, Tot pentru tine ani întregi! Liza: Eu sunt steaua vieţii tale Paşinschi Precum eşti şi tu o stea De aceea azi, măicuţă, Fiindcă-i ziua ta, Vreau să îţi promit fierbinte Că voi fi mereu cuminte, Şi cea mai frumoasă floare Ţi-o dau azi, că-i sărbătoare! Lucian: Cine mi-a dat viaţă pe acest pămînt? Găină Care-a fost întîiul, cel mai scump cuvînt? Cine mă-ngrijeşte cu drag zi de zi? De rele păzeşte cu drag pe copii? Ochii ei veghează şi noapte şi zi. Şi chiar lăcrimiază, cine poate şti? 24
ALAIUL PRIMĂVERII Cine-i bucuria noastră de-a trăi? Fără tine, mamă, oare ce aş fi? Nicoleta: Ţie mamă scumpă, azi îţi mulţumesc Ciobanu Şi cu tine-aş vrea mereu să mă mîndresc, Că sunt strop de viaţă din sufletu-ţi curat, Te iubesc nespus şi sunt un om bogat. Am inima mică, dar un suflet mare, Ca să pot iubi ce-i mai de preţ sub soare, Nu vreau bogăţie sau nimic în lume, Dragostea de mamă, totu-i pentru mine. Valentin: Astăzi vă dorim la toate Osipov Bucurie ,sănătate S-aveţi parte tot de bine Şi zile senine. Lenuţa: Te pup mămico !Te iubesc Purice Mulţi ani din inimă-ţi doresc ! Te-mbrăţişez cu drag şi dor! Mulţi ani îţi cânt acum în cor Cîntecul ’’ La mulţi ani’’ La mulţi ani cu sănătate Mulţi ani Să vă dea Domnul tot ce doriţi La mulţi ani Zile senine şi fericire La mulţi ani La mulţi ani să trăiţi Să trăiţi fericiţi Zile senine şi fericire La mulţi ani să trăiţi Învăţătoarea: Suntem nespus de fericiţi că astăzi aţi fost oaspeţii noştri de onoare, că aţi trăit momente de emoţii alături de noi, scumpele noasre mame, făcîndu-ne sărbătorea mai frumoasă.Cu voi a poposit liniştea, soarele, pacea.Voi ne-aţi mîngîiat privirea.Vă mulţumim dragele noastre mame
ZVON DE PRIMĂVARĂ ( ALAIUL PRIMĂVERII) Personaje: Băiatul, Fetiţa, Baba-Iarna, Primăvara, Soarele,Ghiocelul, patru fluturi,două viorele,doi toporaşi, două păpădii, doi ghiocei,un grup de copii. 25
ALAIUL PRIMĂVERII Indicaţii de regie: Băiatul priveşte pe geam şi se adresează Primăverii care răspunde fără a se arăta.În scenă intră furioasă Baba-Iarna care împrăştie în jurul său o mulţime de fulgi. Băiatul: Primăvară, te-aş ruga Vino iar în ţara mea, Cu alaiul tău de flori, De berze şi de cocori Şi alungă de pe vale Iarna cu a ei ninsoare Şi dezgheaţă apele, Să curgă izvoarele, Ca să crească pe vâlcele Toporaşi şi viorele, Iar la bunica-n grădină, Flori de aur şi lumină. Să răsune în câmpie Cântec lin de ciocârlie. Primăvara: Ruga eu ţi-am auzit, Copilaşule iubit, Dar mă tem că-i prea devreme S-alung ale iernii semene, Fiindcă rău s-ar mânia În omăt ne-ar cufunda… Baba-Iarna: Cine oare a îndrăznit Şi de rău m-a pomenit? Vreau să aflu negreşit, Fiindcă nu mă voi lăsa În sloi îl voi preschimba! Ha, ha, ha! Din nori pufoşi am cernut fulgii Peste pământul îngheţat Să dau de veste lumii toate Că Baba-Iarna n-a plecat. Nu mai e nimeni pe cărare În văgăuna îngheţată Şi-i ger cumplit şi bate vântul Şi-n cor sălbatic câinii latră. Băiatul: Vai!...mantia groasă de nea 26
ALAIUL PRIMĂVERII Acoperă din nou pământul, Iar stele mii, de peruzea Împrăştie năvalnic vântul. Baba- Iarna: De ce te miri aşa, copile? Nu ştii că eu împărăţesc Peste tot neamul pământesc Până când sora Primăvară Se va-nfrunta cu mine iară? Fiindcă aşa ne-a hărăzit Al nostru tată, An-iubit. Apoi priveşte în jur şi se miră. O,ho!...dar mult am mai muncit! Puterile mi s-au sleit, Însă nu mă voi lăsa Pân’nu mă voi răzbuna Pe acei ce-au clevetit. Băiatul: Dar mi se pare c-a trecut Destulă vreme de când tu Cu sora Toamnă te-ai luptat Şi-alaiul ţi-ai împrăştiat Peste păduri şi peste sat, Şi-ai alungat-o-n larga zare Croindu-ţi haina de ninsoare. Fetiţa: ( priveşte în jur şi adulmecă aerul ) Miroase a mugur crud şi-a iarbă Pe potecuţa din grădină, Din cer, săgeţi de raze calde Îmbracă totul în lumină Şi-i zor şi zumzet prin livadă, Natura parcă s-a trezit. Adevărat să fie oare, S-au prea mult asta mi-am dorit?... Baba- Iarna: Ce spui?...fetiţă mincinoasă Vrei să mă faci să plec acasă. Tu crezi că mă voi speria De-un pic de soare? Ha! Ha! Ha! De voi sulfa, tot va-ngheţa. 27
ALAIUL PRIMĂVERII
Soarele : Eu, fire calde de mătase Am răspândit peste grădină Si totu-n jur este cuprins De-o dulce, galbenă lumină, Iar plapuma albă de nea Ce îmbrăca mai ieri pământul A dispărut ca prin mister Când cald zburda bezmetic vântul. Baba-Iarna: Aşa să fie oare, zău? Să te cred pe cuvântul tău? Simt că am obosit niţel Dar îl aştept pe Ghiocel, Numai atunci eu voi pleca. E semn ce-aduce Primăvara. Ghiocelul: Când m-am trezit, de dimineaţă Şi pleoapele mi-am ridicat, Un fior rece ma-ncercat. Culcuşul alb, călduţ de nea Din jurul meu, nu mai era Şi-atunci m-am întrebat aşa: ,,Să fi venit Primăvara?‖ Şi am strigat la fraţii mei: ,,Sculaţi-vă cu toţii. Hei!.. Că Soarele a încălzit Şi plăpumioara ne-a topit.‖ Curând vecina Viorea Şi-a deschis pleoapele şi ea, Iar sus pe coastă, pe imaş Zâmbea albastrul toporaş, Fetiţa: Sub salcia ce plănge-n râu, Crescut-au iarăşi ghiocei, Gângănii mici se duc la masă Pe rămurelele din tei Şi vin cocoarele în şiruri Întunecând albastra zare 28
ALAIUL PRIMĂVERII Iar puişorii de găină Se scaldă-n razele de soare.
Baba-Iarna: Bătrânul Timp trimite semene Ce-mi dau de veste, negreşit Că astăzi este ziua-n care Sorocul mi s-a împlinit, Căci peste mine dau năvală Şi flori şi găze, puişori Iar Soarele semeţ se-nalţă Râzând în hohot printre nori. Vă las cu bine! Aşadar, Plec în palatul de cleştar. Indicaţii de regie: Apare Primăvara şi dansează pe melodia ,,Anotimpurile‖de Vivaldi.Ea împrăştie din coşul său flori şi fluturi apoi atinge obiectele din jur cu o baghetă. Fetiţa: Ia priveşte, frăţioare! Ce frumoasă arătare Păşeşte peste ogoare, Unduind uşor, uşor Rochia-i plină de flori! Ea atinge-ncetişor Cu bagheta fermecată Fiecare locuşor, Iar în urmă…ce minune! ... Freamăt, clinchet, căntec, zumzet, Răsare o nouă lume; Susură izvoarele, se umflă pâraiele, Încălzeşte soarele, înfloresc grădinile. Băiatul: Ea e măndra Primăvară, Ce-o aşteptam să apară. Vai, cât de frumoasă eşti, Mai ceva ca în poveşti! Primăvară preaiubită, Fii la noi bine-venită! 29
ALAIUL PRIMĂVERII Primăvara: Mulţumesc pentru primire, Berze, stârci, cuci şi cocori, Cât şi pentru găzduire, Care-au venit cu mine-n zori, Fiindcă azi mi-am instalat Au împânzit pădurile, Tot alaiul peste sat, Lunca şi livezile. Peste dealuri şi-n zăvoi, După ce l-am instalat, Sus pe munţi şi jos în văi; De lucru m-am apucat. Fetiţa: Dar spune-mi mândră Primăvară, Anume, tu ce ai făcut? Că eu sunt mică, nu ştiu multe Dar tare mult mi-ar fi plăcut Să pot şi eu să te ajut. Primăvara : Pământul reavăn l-am deschis Lăsând să crească spre lumină Tot bobul mic, ce-a stat să doarmă, Ascuns în stratul din grădină. Şi-am presărat peste câmpii Şi flori şi fluturaşi zglobii. Şi iarbă multă am semănat Peste păşunile din sat. Am risipit pe lângă ape flori gingaşe, colorate: Viorele, brebenei, scânteioare, clopoţei, Iar în văi şi pe câmpie motocei de păpădie, Colo-n deal, peste imaş buchete de toporaşi. În bătaia vântului, la căldura soarelui, Toate-şi leagănă uşor firavul lor trupuşor Şi miresme-mbietoare răspândesc în larga zare. Indicaţii de regie: Se execută dansul florilor pe melodia,,Primăvara‖ de Vivaldi. În dans vor intra pe rand fluturaşii şi albinele.Se vor executa mişcări suggestive. Fetiţa: De când mă ştiu nu am văzut Atâtea frumuseţi de-odată Şi ce parfum şi ce mireasmă Plutesc în jur,parcă mă-mbată! 30
ALAIUL PRIMĂVERII Băiatul: Fluturaşi şi albinuţe Vin copii în cete,cete Printre ele zbor croiesc Şi e joc şi veselie, Să adulmece mireasma Soarele iubit zâmbeşte Raiului cel pământesc. Iar surâsul lui ne-mbie. Indicaţii de regie: Grupul de copii intră în scenă, cântă şi joacă printre flori. Se interpretează cântecele:,,Sărbătoarea primăverii‖şi ,,Cu primăvara ne jucăm‖.Se vor executa mişcările sugerate de text.
NE JUCĂM CU PRIMĂVARA Scenetă
PRINŢESA:
Ce necaz mi-e mie, zău, Numai frig avem mereu De trăit în iarnă-i greu. De-ar pleca, nu-mi pare rău! Primăvară, Primăvară, Când mai vii tu, oare?
PRIMĂVARA:
Iată-mă-s am şi venit!
PRINŢESA:
Zână mândră din poveşti Spune-mi oare cine eşti?
PRIMĂVARA:
Nu mă ştii? Se poate oare? Vin cu flori mirositoare Flori gingaşe şi frumoase, Cu petale de mătase, Iarbă nouă din grădină Colorată-i de lumină. 31
ALAIUL PRIMĂVERII Şi-n albastru cer senin Zboară păsări care vin. PRINŢESA:
Te-aşteptam cu nerăbdare, Spune, ce ne-ai adus, oare?
PRIMĂVARA:
Am adus azi pentru voi Fluturaşi cu haine noi Ghiocei şi viorele Ciripit de păsărele Soarele şi bucuria, Cântecul şi veselia. Sculaţi, flori minunate, Sub zăpadă îngropate, Reveniţi din nou la viaţă De sub stratul gros de gheaţă.
PRINŢESA:
Spune, dragă Primăvară, O să stai mai mult la noi?
PRIMĂVARA:
Doar trei luni, până la vară Iar acum vreau să vă-arăt Cu cine-am venit la voi!
Soarele!
SOARELE:
Sunt mândrul Soare Împărat, Întreaga iarnă-am căutat Iarba cu flori şi fluturaşi, Pentru voi, dragi copilaşi!
PRIMĂVARA:
Ghiocelul!
GHIOCELUL:
Eu sunt alb şi mititel Şi mă cheamă ghiocel. 32
ALAIUL PRIMĂVERII De cum vine făurar Sub zăpadă chiar răsar, Şi cu clopotu-mi ceresc Toate florile trezesc! Cling, cling, cling! PRIMĂVARA:
Vioreaua!
VIOREAUA:
Sunt şi eu o floare mică, Mi se spune viorică, Deşi-mi este dor de soare Cresc la umbră la răcoare.
PRIMĂVARA:
Brânduşa:
BRÂNDUŞA:
Sub covorul alb de nea A-ngheţat inima mea Vai, ce frig e sub ninsoare Şi ce bine e la soare!
PRIMĂVARA:
Fluturaşul:
FLUTURAŞUL:
Eu sunt zglobiul fluturaş Ce zbor mereu din floare-n floare Sunt mititel şi chiar poznaş Şi dau mereu din aripioare.
PRIMĂVARA:
Albinuţa
ALBINUŢA:
Eu sunt gâza hărnicuţa Şi-mi zic copiii Albinuţa Adun nectarul florilor Dar pot să-nţep cu-n acuşor! Încet! Încet şi uşor!
PRIMĂVARA:
Rândunica
RÂNDUNICA:
Sunt iute-n zbor ca o săgeată Şi-am colindat în lumea toată Când toamna vine, eu plec iar 33
ALAIUL PRIMĂVERII Şi mă întorc la primăvară! PRIMĂVARA:
Buburuza
BUBURUZA:
Că am haine cu buline Asta vede orişicine. Eu însă şi folosesc Pe frunză când mă opresc, Fiindcă am un obicei Le curăţ de puricei. CU PRIMĂVARA NE JUCĂM I. Prin pomii plini de floare şi plini de ciripit Primăvară, primăvară! Natura parcă râde sub soarele iubit, Bine ai venit! R: Rândunica cea voioasă a venit Cu fluturii, se-ntrece-n zbor Şi albina harnică adunând Din floarea primăverilor. II. Pe dealuri tot covorul e presărat cu flori, Toporaşii, degiţeiii Se-ntrec cu vioreaua şi pun la cale-n zori Sărbătoarea lor. R: Păsărelele şi ele se întrec Într-un concert sărbătoresc Noi le admirăm şi ne bucurăm Cu primăvara ne jucăm. 34
ALAIUL PRIMĂVERII
ALBINUŢA:
Cu-ale noastre aripioare Zburăm iar din floare-n floare.
FLUTURAŞUL 1:
De n-ar fi frumoasa zână Noi muream pe sub ţărână!
BRÂNDUŞA:
Parcă eu n-am suferit Cât aicea am dormit? Mâinile mi-au îngheţat De-al zăpezii rece strat.
BUBURUZA:
Drept vorbeşti, frumoasă floare, Mai vedeam noi mândrul Soare? N-ajungeam nici până-n seară Fără Zâna Primăvară!
FLUTURAŞUL 2:
Sub zăpadă învelit Adânc somn am mai dormit!
PRIMĂVARA:
Eu vă mulţumesc fierbinte Pentru-a voastre dragi cuvinte. Primăvara fără voi E ca ziua fără soare Şi grădina fără flori!
ALBINUŢA:
Şi drept semn că te iubim Noi am vrea să-ţi dăruim Murmurul izvoarelor, Saltul căprioarelor, Viaţa fluturaşului. În plus, zână, te rugăm, Dă-ne voie să-ţi cântăm Imn compus în faptul serii Şi închinat primăverii.
GHIOCELUL:
În cinstea prea frumoasei zâne, 35
ALAIUL PRIMĂVERII Să ne dăm cu toţii mâna Şi-om cânta cu toţii-n cor Veseli, hora florilor.
HORA FLORILOR I. Frunză verde de cicoare Tra, la, la, la, la, la, Hai să tragem hora mare Tra, la, la, la, la, la. Pe câmpia cea cu flori Tra, la, la, la, la, la, Că e soare fără nori Tra, la, la, la, la, la. II. Să jucăm hora pe loc Tra, la, la, la, la, la, Să ne fie cu noroc Tra, la, la, la, la, la. Tot mai lin, mai lin, mai lin, Tra, la, la, la, la, la, Ca soarele pe senin Tra, la, la, la, la, la.
MUNCĂ, JOC ŞI VOIE BUNĂ (De ziua mamelor) Scenetă pentru preşcolari şi şcolari 36
ALAIUL PRIMĂVERII
Costumaţia: Toţi copiii vor fi îmbrăcaţi în costume populare româneşti) ION : -Bun venit, v-am aşteptat, (Intra fetele cantând, apoi se prins şi Cu drag azi ne-am adunat! mamele în dansul fetelor) MARIA: -Dragi prieteni,vă invităm Cântec: „Hărnicuţele mamei” Să petrecem, să cântăm 1. Repede să facem patul, Că azi e ziua noastră, aşa, Nu mai zi nimica, Să lăsăm bucătăria! Scutură întâi cearceaful, NICOLAE: - Acum nu putem să Cum făcea mămica. stăm, Jucăriile le strângem Să chefuim şi să dansăm, În dulap pe toate Este vremea de muncit, Şi la urmă totul ştergem Primăvara a venit! Şi cântăm, se poate. Vecine , Marin,care e părerea Refren: ta? Hai, te mişcă, şterge, şterge, MARIN: - Eu zic , vecine, cam aşa: Iată cum se face, Om şi munci, ne-om şi distra, Mai cu viaţă, nu te plânge Că mi-e drag să chefuiesc, Faci şi-aşa, de-ţi place. Cum mi-e drag să şi muncesc! 2. Mai cu grabă, timpul trece (Vecinii, jos, pe scaun!) Şi vine mămica, ELENA: - Nela, Cristina, Oana, hei, Vai, ce fete hărnicuţe, Unde sunteţi dragele mamei? Chiar de-s atâtica, Fetele mele au plecat, Măturăm, strângem, alegem, Dar casa au dereticat. Vasele-s spălate, MARIA:- Ce faci, Elena, ai venit? Iar la urmă, totul ştergem Şi cântăm, se poate! ANA: - Mai devreme te-am căutat ! ANA: -Când fetele tale le văd Mă gândesc că mi-am dorit ELENA: Să am şi eu o fetiţă, - Am fost plecată , m-am şi plimbat, ELENA:- Şi băieţii sunt buni, leliţă! Am avut treabă în oraş. ANA:- Multumesc lui Dumnezeu, MARIA:- Şi poale noi astăzi ti-ai Nu mă plâmg, Mărin al meu pus! Băieţi, aşa el şi-a dorit, ELENA: -Parcă alaltăieri v-am spus, Şi visul i s-a-mplinit! Cu mâna mea eu le-am lucrat, MARIA: - Când vin ei pe la noi, Şi tare m-am bucurat. Mi -s dragi, parcă-ar fi ai mei, ANA: -Sunt frumoase, îţi vin bine! Că-i văd ce frumos discută, ELENA:- Te învăţ eu şi pe tine. Nu se ceartă, se ajută, Într-o zi ne adunăm ANA: -Fac ei pozne câteodată, Şi pe fete le-nvăţăm, Îi învăţ , dar mai şi uită, Însă mă mândresc cu ei, Împreună să lucrăm, Dragii copilasi ai mei! Repede să terminăm. 37
ALAIUL PRIMĂVERII MARIA:- Eu plec să le fac de mâncare, Ce şi-au dorit fiecare! ANA:-Pe ai mei i-am pus la cale, Nu fac mofturi la mâncare ! ELENA:-Plecăm şi noi, dar să nu uităm, Mai tărziu ne adunăm Aşa cum am stabilit, nu întârziem, Am tot muncit, azi ne distrăm!
E ziua lor şi …nu discut! NICOLAE: -Când fetele noastre or cânta, Or cânta şi or juca, Cu băieţii voştri , eeeee, Să te ţii petrecere! Şi-o sârbă, o horă, cântec, lasă, Spectacolul să fie la noi acasă! ION: - Loc este destul , pe voi Vă aştept pe amandoi! MARIA:-Eu bine, bine, m-am gândit Daaa, toate ne-am pregătit! ANA: - Am făcut oala cu sarmale, ELENA:- Plăcintă, tava cea mai mare, Ceva carne, pe grătar, MARIA:-Lui Ion ….îi place-un jar… El e meşterul cel mare! ANA: -Las că nici ceilalţi nu se dau în lături, zău, Îl ştiu eu pe Marin al meu! ELENA:- Şi Nicolae e priceput, Dar nu-mi place să îl laud! (Vin fetele întâi, salută : Bună ziua, bună ziua!) ELENA:-Pe unde aţi fost plecate?
NICOLAE: - Noroc, vecine Ion, MARIN: - Noroc, vecine Neculai1 ION: - Noroc, vecine Marin! ION: - Cât iarna a fost în toi, N-aţi prea venit pe la noi! MARIN: -Ce-i drept , cam rar ne-am vizitat! ION: - Dar prin casă tot n-am stat, Am fost pe la mama mea, M-am tot ingrijit de ea. NICOLAE: -Şi eu am fost mai des la ţară, Am un cal, ştii, de an vară, Merg, îl ţesăl, îl adap, E-o vietate si mi-e drag. MARIN: -Eu la pădure m-am dus, Lemne bune am adus Iarna, mama să nu îngheţe, Să-i fie bine la bătrâneţe!
OANA: - La bunica Floarea am fost, N-m stat, am muncit cu rost, In grădină am lucrat, CRISTINA1: -Am greblat, am adunat, Crengi şi frunzele uscate, Chiar le-am adunat pe toate.
(La mijlocul scenei, tainic.) ION: - Măi vecini, nu e de şagă, Să ne pregătim degrabă Să fie azi o zi frumoasă, Ne-adunăm la mine-acasă, MARIN:- Eu…mă uitam la Ana mea Se tot grăbea şi se gătea, Mă făceam că n-o privesc, Îmi place s-o necăjesc! ION:- Frumoase toate s-au făcut,
NELA: - Eu bine, bine-am măturat, GILBERTA: - Eu vasele i le-am spălat, Şi apoi le-am şters uşor Şi le-am pus la locul lor. 38
ALAIUL PRIMĂVERII (Băiatul scoate felicitările cu mărţişoare şi le ascunde la spate, apoi ridică mâna să vadă fetele ce a ascuns în sân.)
CRISTINA: -Buna ,cât noi am lucrat, Aluat a frământat, Şi gogoşi a copt ,de zor, Şi plăcintă , la cuptor. ELENA:-Mmmm, ce poftă mi-aţi făcut! Şi mie una mi-ar fi plăcut! OANA: -Bunica mi-a spus aşa, Să n-o uităm pe fata mea, Vorbea, desigur chiar de tine, E pentru tine, iată, ţine! ELENA: -O, mama mea, draga de ea, MARIA: -Tot copil te crede ea! (Vin băieţii ) ROBERT: -Bună ziua, doamna Elena! CRISTI: -Bună ziua, doamna Ana! RĂZVAN: -Bună ziua, doamna Maria! ALIN: -Bună ziua, doamna Elena! ELENA: - “Bună ziua”, uite la ei! Politicoşi, dragii de ei! ANA: - Noi plecăm, ei… avem treabă! MARIA: -La masă vă chemăm degrabă!
FETELE(surprinse): ……..mărţişoare! (Băiatul oferă mărtişoare fiecărei fete, o pupă pe obraz, fetiţa mulţumeşte pentru mărţişor.) CRISTINA : -Ce frumoase mărţişoare! Gestul e frumos, băieţi! RĂZVAN: - Vă auzeam cântând ceva, Să v-ascult, chiar mi-ar placea! TOATE FETELE ŞI BĂIEŢII : “ Cântec: “Mărţişoare, mărţişoare” Refren : Mǎrţişoare, mǎrţişoare Suntem pentru fiecare, Celor ce ne vor primi La mulţi ani, le vom dori ! 1. Pentru mame dragi, iubite, Sǎ le facem fericite. 2. Ne-adresǎm la surioare Cu o caldǎ-mbrǎţişare. 3. Nu uitǎm nici de bunica, O iubim ca pe mǎmica ! CRISTI: -Vouă surprizele vă plac. Oare Astăzi ce aţi pus la cale? GILBERTA: -Avem un coş, e potrivit, Surpriza-n el am pregătit! (Fetiţa cu coşul se dice la mijlocul scenei, apoi fiecare copil ce vorbeşte se alătură ei.) ALIN: -Să văăd…! Coşul e acoperit! ROBERT: - Poate gol e coşul tău! CRISTI: - Să bag mâna sub prosopel? (Fetele încearcă să îi sperie.)
(Mamele jos! Băieţii,…. în picioare!) (Un băiat aduce surprise în sân. Se adresează fetelor.) RĂZVAN:-Să mă pupe cine vrea Să ştie ce am eu ….aicea. GILBERTA: -Eu mai bine voi ghici! OANA: -Poate e un câine mic! CRISTINA: -Sau poate este un pisic…. NELA: -Poate mere aromate? RĂZVAN: -N-aţi ghicit, am…… 39
ALAIUL PRIMĂVERII GILBERTA: Îndrăzneşte, …..băieţel! OANA: - Şi ce zici, dacă te muşcă! Sau cine ştie, te înţeapă! CRISTI: -Am să pipăi eu, cu grijă, Ar fi de rău dacă mă muşcă!
Că sunteţi aşa, ca mine… Pricepute ….hărnicuţe… ELENA: - Sunt pricepute-aşa..ca tine?!? Ptiu, ptiu! Să nu-ţi fie de deochi, acu‟! ION: -Am aşteptat cu nerăbdare, Astă zi de sărbătoare, Că vreau să ne-nveselim Şi-n horă să mai joc puţin. Dans popular: Hora moldovenească (După dans, toţi jos!) (Vecinii la mijlocul scenei,vorbind tainic.) ION:- Mariei, i-am pregătit, Un dar, cred că-i potrivit, O ie nouă am cumpărat Când de-acasă am fost plecat. MARIN: -Eu o carte am pentru Ana mea, Sunt sigur că îi va plăcea! NICOLAE: -Eu bani mulţi nu am avut… Dar ceva tot am făcut, Cărţi am eu pentru fetele mele Şi Elenei…. floricele! ION: - Păi vecini, aici să stăm Şi nimica să nu bem? MARIA: -Uite, apă aici..ca lacrima, În sticlă , de la izvor, iată, Ori din fântâna, în găleată, ION: - Am vin,Marin mi-a dat! MARIA: - La Crăciun, l-aţi terminat! ION: - Astă iarnă mi-a mai dat, Şi l-am strâns, nu l-am gustat. Să închinăm şi să gustăm,
CRISTINA: - Dacă-i ceva cu ţepi aici? ALIN: -De unde să ai tu un arici? CRISTI: -De văzut…nu pot să văd, De auzit…nimic n-aud… Să pipăi, parcă mă cam tem… Aaaa… să miros! Mmm…ce avem? (Cristi îl cheamă pe Robert) CRISTI:-Vino şi tu de miroase! RĂZVAN: -Mmmm, ce mioaseeee, e aromat, Cacao, zahăr vanilat! ALIN: - Un tort !?! Nu, s-ar fi turtit! Coşul e acoperit! ROBERT: -Se lăudă, ne păcălesc… Au mai făcut-o, îmi amintesc! RĂZVAN: - Poate că au pus doar ziare Şi pachete-amăgitoare! ALIN: -Păi ele n-au voie la aragaz, Foc….pericol…. de la gaz! NELA: -Ne-am descurcat noi…fără foc! Chiar nu ne-a trebuit deloc! CRISTINA : -Pe tata noi l-am întrebat, Ne-a cumpărat ce l-am rugat. NICOLAE: -Felete tatii, aţi pregătit Ce dăunăzi v-aţi gândit? CRISTINA: -Şi -am reuşit , chiar foarte bine! NICOLAE: -Să vă pup, că-mi pare bine 40
ALAIUL PRIMĂVERII Şi la mulţi ani , noi vă urăm! ….Şi muzica , încă un joc, Hai la joc, nu staţi deloc!
Cartoafi, ridichi, roşii, ardei, Tot ce mâncăm de obicei. ION: - Da, ca să fii sănătoasă, Şi să fii mereu frumoasă, Aşa cum azi te-ai aranjat, Îmi placi, aşa, na, te-am pupat! Că tare sunt fericit! NICOLAE:-Măi vecini, voi aţi uitat Pentru ce ne-am adunat? Munca azi să o lăsăm, Doar voiam să ne distrăm Să -încingem un joc,cu foc, Pentru toţi să facem loc! Dans popular : “Sârba” ION :-De ziua ta ti-am pregătit, Ceva ce cred că ţi-ar plăcea! La mulţi ani, Maria mea! (Ion o pupă pe Maria pe obraz.) MARIA: - O, Ioane-ţi mulţumesc! Ce-o fi? Nu pot să ghicesc! ION: -E…ia ce ţi-a plăcut! MARIA:-Îţi mulţumesc, îmi place mult! (Maria îl pupă pe obraz pe Ion) ION:-Să o porţi, să fii tot mândrăaşa! MARIA:-Cu drag eu o voi purta Şi-o voi păstra pentru nepoata mea! CRISTINA 1: - Noi toate astăzi vom cânta, Cântece, toate pentru mama, Şi versuri pline de iubire Şi adâncă mulţumire.. BĂIEŢII : Cântec: “Pentru tine-am ales azi”* Pentru tine-am ales azi Un buchet de albăstrele, Mamă, ochii tăi albaştri Tare seamănă cu ele. Refren:
Dans popular: “Hora” (Discuţia între vecini) NICOLAE: - Am gustat vinul tău, şi-i bun, Eu nu beau, doar gust putin, MARIN: -Acum e timpul potrivit De tăiat în vie, de arăcit, Şi pămantul de-i zvântat, O să intrăm şi la săpat. ION:-De vrei, merg să te ajut, NICOLAE:-Şi eu merg, că mi-a plăcut! MARIN:-Mulţumesc, chiar mi-ar plăcea, Să nu fiu singurel pe deal! ION:-Eu am făină din grâu de pe ogor, Astă-toamnă am semănat Să facă Maria pâine-n casă, Pâinea să nu ne lipsească. MARIN: - Păi e o vorbă în popor, “Cine-i harnic, muncitor, De pâine nu duce dor!” NICOLAE: - Eu semăn porumb, am cal, o vacă… MARIN: -Şi eu am păsări multe în ogradă. ION: - Da, ştim, ţie porc nu-ţi place… MARIN: -: Pasărea-i maaaai sănătoasă! ION: - Să se mai încălzească puţin, Că Zilele Babei mult nu mai ţin! MARIA: -Şi-n grădină să intrăm De toate să semănăm: 41
ALAIUL PRIMĂVERII Între gingaşele fire Am ascuns cu bucurie Negrăită mulţumire Închinată , mamă, ţie. Eu, din pragul acestei zile, Ziua ta, îţi dau în dar Flori albastre, roşii, albe, Însă nu atâta doar. FETIŢĂ : “Uită-te la mine, sunt doar c o floare” Uitǎ-ta la mine, sunt doar cât o floare, Dar ai sǎdit în mine o dragoste mare ! Refren ; Mamǎ bunǎ, Mamǎ iubitoare, Mamǎ, mamǎ,Mamǎ dragǎ floare! Te iubesc, mǎmico, fǎrǎ încetare, Cǎ dragostea ta mare n -are asemǎnare! De ziua ta, mǎmico, îţi fac o urare, Sǎ fie a ta viaţǎ o razǎ de soare, FETIŢĂ: cântec: “Mama-i surâsul din ceasul dintâiul”* (text autor necunoscut) Mama-i surâsul din ceasul dintâiul, Mama mi-e soarele, cerul senin, Lacrima ei mi-a vegheat cǎpǎtâiul, Simt cu tot sufletul cǎ-i aparţin. Refren : O, mamǎ, mamǎ, scumpǎ mamǎ, Glasul meu pe tine te cheamǎ, O, mamǎ, mamǎ, blândǎ mamǎ,
Gândul meu la tine zboarǎ! Inima mamei, nestinsa ei razǎ Apǎrǎ visele anilor mei, Poate nici steaua ce-n nalturi cuteazǎ Nu lumineazǎ ca dragostea ei! CRISTINA: “Cântec pentru mama..” (Corul - Bim-Bam) Cântecul acesta delicat Pentru mama mea l-am învǎţat, Ca sǎ-I spun cât o iubesc, Cât de mult preţuiesc Pe mama mea, pe draga mea. Ea ne stǎ alǎturi zi de zi Si ne ocroteşte orice-ar fi, Lângǎ ea e mai uşor, Orice nor e trecǎtor Cu mama mea,cu draga mea. 2. Cântecul acesta delicat Pentru mama mea l-am învǎţat, Ca sǎ-I spun cât o iubesc, Cât de mult preţuiesc Pe mama mea, Pe draga mea BĂIEŢII : ―Bǎiatul mamei‖ Cine-o fi, ghiceşte, cine Şi mai poznaş decât mine? Uitǎ-te încoace bine, Parcǎ semǎn şi cu tine! Refren : Te rog, mǎmico, mǎ iartǎ, Te-am supǎrat înc-o datǎ, Promit sǎ nu mai greşesc, Sǎ nu te mai necǎjesc! Fii bun şi frumos te poartǎ, Nu te mai lua la ceartǎ, Tu aşa m-ai învǎţat, Nu mereu te-am ascultat. FETIŢĂ: “ Cântec pentru mama‖ De ce soarele este Cel ce dă viaţă în zori? 42
ALAIUL PRIMĂVERII De ce ploaia flori creşte? De ce îţi plac şi reci culori? De ce eşti azi tăcută? Simţi o adâncă durere? Eşti tu, sau cine-i rănită” Cum să-ţi aduc mângâiere? De ce frunza foşneşte Sub paşii nu doar grăbiţi? De ce visul păleşte, Dar iubirea mamei n-o uiţi? Răspunsuri la întrebare În carte le poţi afla, Dar sunt multe pe care Le ştie doar inima ta!
Refrenul: Te iubesc măiucuţa mea, Sărut mana , azi aş vrea Să îţi dau în dar buchetul de flori Doar din culori şi iubire ivit, Este darul potrivit? Te iubesc măicuţa mea, Sărut mâna, azi aş vrea Să îmi promiţi iar că nu vei pleca! Alături , la greu, să îmi fii mereu, Vise mari să împlinim! Cine-ar putea, să mi te ia? Eşti în inima mea! Mă rog mereu la Dumnezeu, Eşti în gândul meu! ( La refren cântă toţi copiii).
43
ALAIUL PRIMĂVERII
EDUCATOAREA : - Şi pentru mamele noastre am pregătit, Cum am putut, o felicitare, Să o dăruim şi să-i facem cum am gândit Din sufletul nostru o sinceră urare! (Fiecare copil, pe rând, ia felicitarea, se duce la mama lui, face urările, îi spune “La mulţi ani!”, oferă felicitarea, o pupă, merge la loc). În final se serveşte plăcinta din coş pregătită de “bunica fetelor”!
JOCUL ANOTIMPURILOR- SCENETA PENTRU ,,8 MARTIE‖
Un copil: -- Mai stai toamnă, und-te duci? Toamna: -- Ia, mă duc să scutur nuci, S-adun strugurii din vie, Să fac vin de razachie. Intră şi celelalte anotimpuri în scenă. Suntem patru surioare Ce v-aduce daruri care Într-un an frumos să crească Pe toţi să ne-nveselească. Hai la joc cu bucurii Lângă noi, aici copii
Mamă dragă ce-aş putea Să-ţi doresc de ziua ta? Toţi: Bucurie, sănătate, Mult noroc şi spor la toate. Pace şi zile senine Să mă poţi creşte pe mine. Mamă eşti pe lume Tot ce-i mai frumos Ochii tăi sunt limpezi Glasul ţi-e duios. Se cântă ,,Ochii cei mai dragi din lume”44
ALAIUL PRIMĂVERII Să-ntindem o horă mare Ca-ntr-o zi de sărbătoare. Copiii şi anotimpurile joacă şi cântă pe melodia ,,Înfloresc grădinile” Suntem toate hărnicuţe, hai la joc cu noi Fete mândre şi drăguţe, frunză verde măi, Noi v-aducem daruri multe, fete şi flăcăi Îndrăgiţi-ne cu toţii, hai la joc cu noi. Iarnă dulce primăvară, foaie şi-o lalea Vara, toamna surioară, e vecina mea. Zi din strune lăutare, foaie siminoc Hora noastră să răsune, hai cu toţi la joc. (Se poate continua cu câteva poezii şi cântece dedicate mamelor cu ocazia zilei de ,,8 Martie”)
cântec Daru-i mic, iubire-ai mare De nu are asemănare Când voi fi mare aş vrea Ca să fiu ca mama mea. Am cules de pe ponoare Ghiocel, gingaşă floare Ca să-i dau mamei cu drag Când va trece-al casei prag. Se cântă ,,Am vrut să-ţi culeg o floare”cântec Tu eşti floarea cea frumoasă Care astăzi înfloreşte Chipul drag ce ne-a dat viaţă Mama care ne iubeşte.
Povestitorul: Şi-n această ziuă mare Este-o zi de sărbătoare Adusă în graba mare De primăvara vioaie. Ce e oare?
Mamelor din lumea-ntreagă Noi cu toţii vă iubim În această zi frumoasă Spor la muncă vă dorim1
Copiii: Ziua de 8 Martie, Ziua Femeii, Ziua Mamei! E ziua ta măicuţa mea cea bună, Dac-aş putea ţi-aş prinde în cunună Toţi trandafirii zorilor uşori Şi cântecele, ca pe nişte flori.
De ziua ta mămico Nu-ţi dau comori sau bani În loc de toate acestea Un sincer:,,LA MULŢI ANI!” În încheiere se cântă ;;La mulţi ani!” şi se oferă surpriza mamelor
8 Martie, e ziua ta O floare-ţi dau măicuţa mea Şi să ştii căci acest dar E dragostea fără hotar. Se cântă ,,Astăzi este ziua mamei!”cântec Mamă dragă să trăieşti 45
ALAIUL PRIMĂVERII Tot mai bine să munceşti Sănătate îţi doresc Şi să ştii că te iubesc.
ÎN AŞTEPTAREA PRIMĂVERII PERSONAJE: „Zâna „ rea Muzicantul Zâna primăvară Cântăreţul Flori Soarele Fluturi Pitici Păsări Copilaşi Piticul înţelept Prichindelul Scena reprezintă un colţ de natură în care se mai află o masă şi o băncuţă şi un mic tron împodobit cu flori.Pe băncuţă doarme Zâna cea rea.În ritmul unei melodii vesele, în scenă intră grupul de pitici care se întorc de la lucru. Ei poartă, fiecare unelte cu care au muncit. Aceştia se aşază jos si imită diverse acţiuni de reparare a uneltelor. Zgomotul făcut de pitici o trezeşte pe Zâna cea rea care începe să se plimbe furioasă prin scenă. Zâna rea(se răţoişte la pitici)
Spuneţi!De ce-aţi îndrăznit Şi din somn deodată m-aţi trezit?
Piticii(miraţi)
Din pădure iată,am venit! Căci munca am sfârşit. Dar draga noastră primăvară Încă n-a venit?
Zâna rea:
Cum se poate să-mi vorbiţi De această zână? Mă nesocotiţi!?
Un pitic:
Nici voră de-aşa ceva! Dar haide ,ne spune! Cine eşti mata? 46
ALAIUL PRIMĂVERII Zâna rea(face piruiete)
Eu? Sunt Zâna primăvară. Nu vedeţi?Aşa sunt îmbrăcată.
Piticul(se plimbă în jurul Hîm! Tu Zâna Primăvară? Nici vorbă!Este o ocară. ei şi o priveşte Ea este mică,blândă şi surâzătoare. nedumerit.) Iar tu,cam rea;şi nici atrăgătoare. Zâna rea(furioasă)
Ha,ha!Eu pot să fac orice magie. De zâna voastră nimeni să nu ştie.
Pitic:
Iar noi de-aici te-om alunga, Să pleci depare-n lumea ta!
Piticii încearcă să o scoată pe Zâna rea din scenă.Între ei are loc o mică ceartă ,timp în care află că de fapt a fost o păcăleală. Zâna cea rea îşi dă jos masca şi aşa copiii descoperă că in rolul Zânei rele a fost educatoarea,(sau poate să fie un părinte) Zâna rea: Staţi,destul!Am obosit. Dragi pitici,v-am păcălit. Nu sunt zâna ce-aţi crezut. Ci mămica lui Ionuţ. Piticii: Cum aşa ? Ce păcăleală! Alt pitic: Şi ce mare scărmăneală… „Zâna‖: Eu am vrut să mă conving Dacă voi,pe primăvară o iubiţi. Piticii: Cum se poate să vă îndoiţi? „Zâna‖: Dacă-I vorba c-o iubiţi Să vedem ce-aţi pregătit? Merg să o anunţ îndată Să ştie că-I aşteptată.(în scenă intră doi copii alergând) Copil: De primăvară aţi vorbit? 47
ALAIUL PRIMĂVERII Cred că bine-am auzit. Alt copil: Noi am pregătit,…Să ştie1 Cântece şi-o poezie. „Zâna‖: Iar acum vă las cu bine , Primăvara o să vină. Piticii precipitaţi se apucă să facă ordine,sa-şi cureţe uneltele. COPIL: Musafirul cel de seamă Va veni degrabă. Alt copil(se adresează unui pitic) Tu prichindelule te uit-odată Să vezi ,nu se zăreşte zâna aşteptată? Piticul(iscodeşte cu privirea în jur) Departe pe cărare Zăresc un alai mare. Piticii renunţă la ocupaţiile lor şi privesc curioşi în zare.Îşi manifestă bucuria bătând din palme.Mămic,fosta zână,o aduce p e adevărata Primăvară cu tot alaiul de flori şi păsări; soarele şi cântăreţul fac parte din suită.Piticii presară flori pe cale. Toţi: Uie,ne vin musafiri! Drumul este pregătit. Să le spunem toţi Un bun venit. Muzicantul( este în fruntea alaiului şi anunţă sosirea primăverii) Faceţi loc că vine, iată, Primăvara aşteptată! Cu cântec dans să o primiţi , Şi să o sărbătoriţi. Sedesfăşoară jocul cu cânt‖Primăvara a venit‖(se găseşte în orice culegere de cântece pentru copii) Primăvara a venit, Hai copii,haideţi la joc. Şi câmpia a-nverzit, Hai copii la joc. Hai cu mare bucurie, Hai,la joc! Să jucăm mingea-n câmpie, Hai la joc!……….. 48
ALAIUL PRIMĂVERII Soarele o aşează pe Primăvară pe tronul împodobit cu flori.Piticii fac plecăciuni. Fiţi bineveniţi, Oaspeţi mult iubiţi! Primăvara: Bine v-am găsit meşteri pitici! Dar ce mai e nou pe-aici? Prichindelul(se apropie de tron cu sfială) Ştii drăguţă primăvară… Noi muncin mai mult pe-afară. Şi-am văzut… Alt pitic(furios) Fugi de-oparte!Ce-ai vazut?(se adresează mieros primăverii) Tu dragă Primăvară, Fii binevenită! Noi vrem cu toţii Să fii fericită. Soarele: Şi noi vă îndrăgim pe toţi . Suntţi harnici,jucăuşi… Copiii: Cu toţii să ne grăbim, Natura să primenim. Soarele: Câmpii,dealuri,lunci,păduri, Le vom înverzi acum. Floarea: Cebine-I dragă Primăvară Că ne-aduci căldură iar. Primăvara: Şi eu vă mulţumesc. Veniţi aproape!Vă poftescŞi spuneţi ce aţi mai făcut, De când nu ne-am văzut? Prichindel: Of1Cam multe.Vai de noi! Am avut chiar şi război. Cântăreţul: Taci!Ce spui?Că nu te cred.Războiul nu-I înţelept. Primăvara: Ba să-mi spui!Hai,de ce taci? 49
ALAIUL PRIMĂVERII Prichindel: Zău,cu cincizeci de gândaci… Primăvara: Nu e bine,de-asta să te laşi! Dacă vrei să-mi faci pe plac. Un pitic: Dar pe fluturi unde I-aţi lăsat? Soarele: La o şcoală de zburat. Primăvara(îşi cheamă fluturii) Dar uit-I că sosesc. Câmpia o –nveselesc. Fluturii: Noi suntem fluturaşi Sprinteni şi drăgălaşi. După soare noi venim, Natura o-nveselim. Se desfăşoară dansul „Fluturi şi flori‖ după care fluturii se aşază de-o parte şi alta a tronului.O melodie zglobie anunţă intrarea în scenă a păsărelelor. Păsărelele: Zână bună Primavară,Iata-te sosită-n ţară! Alte pasarele: Ai venit cu mult alai Şi te-ai aşezat pe plai. Un pitic: Dar unde-or fi copiii, De-aicea n-au venit? Poate la Primăvară Ei nici că s-au gândit. Educatoarea: Eu zic să nu vă supăraţi Şi un pic să asteptaţi. Primăvara: S-a-ntâmplat ceva de n-au venit? Educatoarea: Nu,doar că de-abia s-au pregătit. Cântăreţul: Sst,linişte!Se-aude zarvă mare. Copiii intră în scenă interpretând un cântec despre primăvară ; trec pe rând prin faţa tronului şi fac câte o plecăciune. Un copil: 50
ALAIUL PRIMĂVERII Primăvară,bun găsit! Eram cam nedumerit… Că nu te-am văzut pe plai, Însă tu,aici erai. Primăvara: V-aşteptăm cu toţi aici, Eu şi trupa de pitici Educatoarea: Acum că sunteţi toţi aici, S-ar cădea să-I mulţumiţi. Primăvara. Un cântec poate ştie cineva… Sau poate…chiar şi-o glum-aş vrea.. Se desfăşoară: moment solistic, poezii, glume (copiii se costumează pentru dansul popular) Cântăreţul: Voi o horă ştiţi juca? Toţi: Nu ne-ntrece nimeni. Un copil: Frunză verde busuioc Haideţi fetelor la joc! Fetele: De jucat om şti noi bine Dar să te vedem pe tine! Se desfăşoară dansul popular. Cântăreţul: De Primăverii vreţi să-I mulţumiţi Cântece şi poezii mai ştiţi? Un copil: O poezie ştiu ,da-I cam hazlie. Cântăreţul: Spune-o că doar e veselie!(recită o poezie adecvată) Educatoarea: Poate şi cântece mai ştiţi, Pe primăvară să o-nveseliţi. Cântece cu tematică de primăvară. Prichindel: Staţi un pic!Aşa,mai staţi… Primăvara o rugaţi, 51
ALAIUL PRIMĂVERII Să vă dea din coşul ei , Viorele Ghiocei… Pentru cine-s dragii mei? Toţi: Pentru mamele toate, Că e ziua de 8 martie. Copiii formează hora în jurul primăverii.Aceasta aruncă flori din coşul ei,iar copiii le adună-n bucheţele pentru a le dărui mamelor.Cortina se lasă încet.
SCENETA PENTRU SERBAREA DE 8 MARTIE (O sceneta cu rol educativ,care sensibilizeaza inimile tuturor) ,, PUIUL’’ Adaptare dupa
Al. Brătescu Voineşti
Povestitor Într-o primăvara o prepelita care venea de departe, tocmai din Africa,s-a oprit într-un lan de grâu şi a început sa-şi facă un cuib. Prepeliţa -Aici e cel mai bun loc să-mi fac un cuib pentru a-mi creşte puişorii! Povestitor:
După trei săptămâni,i-au ieşit nişte pui micişi drăgălaşi ,care stăteau tot timpul în jurul ei. Prepeliţa: - Doamne, ce copilaşi drăguţi am !Te rog, Doamne ţine-i sănătoşi şi fereşte-i de primejdii! Dar ca să-i pot face mari, trebuie să-i hrănesc,să-i învăţ să zboare şi să-i fac să mă asculte. Acum voi pleca după hrană . Povestitor: Mama puişorilor îşi dădea toată silinţa să caute hrană cât mai bună pentru puii ei .Alerga sărăcuţa toată ziulica,pe arşiţă, pe ploaie, pe vânt, pe furtunăşi niciodată nu adormea unul flămând.Într-o zi,unul dintre puişori fiind mai neastâmpărat, se gândi să iese pe câmp la plimbare,nesocotind poveţele mamei. PUIŞORUL NEASCULTĂTOR: - Fraţilor, cât mama este plecată,ies puţin să văd ce se află în jurul cuibului.Mă fac eu mare şi-o să zbor peste tot locul! 52
ALAIUL PRIMĂVERII Puişorul frate - Ieşi tu ,dar nu e bine ce faci!
Povestitor Puişorul neascultător ieşi repede în jurul cuibului.Făcu doar câţiva paşi şi întâlni nişte ţărani care veniseră la seceratul câmpului Ţăranul: - Ce-i cu tine măi puişor mic,nici nu ţi-a crescut bine aripile şi vrei să zbori? Băiatul - Lasă-l jos te rog,e păcat de el,moare. Nu vezi că de-abia e cât luleaua? Ţăranul -Atunci ce caută departe de cuib? Băiatul - O fi vreun puişor puişor neascultător, asemenea copiilor. Ştiţi? Sunt foarte mulţi copii care nu ascultă de mămicile lor. De multe ori aceştia sunt înconjuraţi numai de primejdii. Ţăranul - Hai să-l ducem la cuibul său, poate mama lui îl caută! Prepeliţa - Ce-i cu copilaşul meu?Numai de –ar scăpa de primejdii!S-alerg repede le cuib! Puişorul neascultător -Mamă,ce mult m-am speriat! Prepeliţa -Vezi dacă nu asculţi?Dragii mamei puişori,cât voi fi plecată,voi să nu vă depărtaţi de cuib. Dupăce-o să vă faceţi mari, o să faceţi ce vreţi voi, acum hai, gustaţi din bucatele ce le-am adus. Puişorii -
Vreau şi eu! Vreau şi eu! Vreau şi eu!
Povestitor 53
ALAIUL PRIMĂVERII Puişorii mâncau cu lăcomie din bucatele aduse de mama şi pe zi ce trecea se făceau tot mai mari. Într-ozi, ţăranii au venit să secere grâul,iar cuibul prepeliţei era ameninţat Puişorul1 -De-cum nu ne mai deranjează nimeni.Mama o să ne înveţe să zburăm pentru că trebuie să ne pregătim de o călătorie mare Puişorul2 - Ce călătorie? Vreau să rămânem aici! Puişorul 3 -O să vină toamna, apoi iarna şi dacă ni plecăm spre ţările calde o să îngheţăm de frig,nu-i aşa mămico?
Prepeliţa - Desigur dragii mamei, în curând vom pleca spre ţările calde şi-o să zburăm sus, sus de tot! Puişorii -Ce se aude mămico? Vânătorul - Înapoi Nero, !Nero, înapoi! Prepeliţa -Este vânătorul,fiţi atenţi!Eu o să zbor,voi rămâneţi nemişcaţi.Care zboară, e pierdut, aţi înţeles?
Vânătorul -Tii,ce pasăre frumoasă!Ia să pun puşca la ochi şi s-o vânez. Ce mult mă încurcă câinele! -Nero, dă-te deoparte! Acum nu mai pot trage,dar iată altă pasăre,ia s-o ochesc eu! Ce mic eşti puişor, ce să fac eu cu tine? Puişorul neascultător Vai, aripa mea, ce rău mă doare! 54
ALAIUL PRIMĂVERII Vânătorul Hai, Nero!N-am avut noroc astăzi! Prepeliţa Copilaşi, sunteţi toţi? Puişorul -
Nu, unde-i frăţiorul nostru? Prepeliţa
- Copilaş, unde eşti? Puişorul neascultător - Mamă, Mămico,,mă doare aripioara! Prepeliţa -De ce n-ai ascultat dragul meu? Puişorul neascultător -Iartă-mă mamă,dar nu-i aşa că o să mă fac bine? Nu-i aşa că o să pot şi eu zbura la fel ca frăţiorii mei spre ţările calde? Prepeliţa - Da , dragul mamei, acum dormiţi liniştiţi! Ce mă fac?Frigul se apropie, trebuie să plec, dar cum să-mi las aici copilaşul? Cât de fericită aş fi dacă s-ar face bine! Păsările - Haideţi spre ţările calde!Frigul se apropie! Puişorul neascultător -Mămico,să nu mă laşi, să mă iei cu tine în ţările calde! Prepeliţa -Da dragul meu dormi liniştit! Povestitorul 55
ALAIUL PRIMĂVERII Sărmana pasăre,Se frământa şi zi şi noapte. Dacă va rămâne aici îi vor muri toţi puii,dacă pleacă, va muri doar unul, Dar cum să-lase aici? -Doamne, dacă ar putea, s-ar rupe în două: jumătate să rămînă cu puiul lovit,iar jumătate să zboare cu ceilalţi. Puişorii -Haide mamă, se apropie frigul! Păsările -Haideţi spre ţările calde! Prepeliţa - Haideţi copilaşi, plecăm spre ţările calde! Povestitorul Până la urmă pasărea îşi luă zborul spre ţările calde,iar puiul Începu să strige disperat: Puişorul neascultător --Ce faceţi frăţiorii mei ?Nu plecaţi fără mine!Ce-o să mă fac singur cu aripioara frântă?Cine o să aibă grijă de mine? Fraţilor nu mă lăsaţi, nu mă lăsaţi, nu mă lăsaţi!
Povestitorul Într-o zi o fetiţă trecu prin poiană şi găsi un puişor. Fetiţa - Am găsit un puişor, ce mic şi drăgălaş eşti,cum de n-ai plecat în ,,Ţările calde?‟A……………. eşti rănit, ai aripa ruptă, sărăcuţul de tine!
Fetiţa -Nu fi necăjit puişorule, am să-ţi leg aripa,iar la primăvară când se va întoarce mama ta te va găsi sănătos. Hai cu mine la căldura! Fetiţa -Vezi, dacă ascultai de mama ta , nu erai singur acum . Aşa o să păţiţi şi voi copii, cei care nu ascultaţi de părinţi, aşa că ţineţi minte,,,Să ascultaţi de MĂMICA!
56
ALAIUL PRIMĂVERII ( Costumatia se realizează după imaginaţia fiecăruia. Un cuib realizat în clasă din paie unde vor sta puişorii, crengi verzi aşezate pe jos, un copăcel aşezat înt-un suport, bucăţi de hărtie creponată aruncate pe jos pentru a semnifica iarba şi miriştea unde se desfăşoară acţiunea)
MAMA - SCENETA BAIATUL – MAMA ELEVA 1 – ELEVA 2 – ELEVA 3 – ELEVA 4 – ELEVA 5 – BAIATUL – Spune-mi , mama ... din cîţi copii tot crezi că ai matale ...prea bună maică, spune-mi care-ţi este Adevăratul fiu...?? A cărui mamă te simţi într-adevăr pînă la capăt ? Nu poţi avea copii mai mulţi ca unul, Mărturiseşte-mi, care-ţi aparţine ... ?? Pe care l-ai făcut, murind tu însăţi, ca să le dai şi celorlalţi putere??? MAMA - Nu vorbi asa , te rog …. Eu te iubesc oricum ai fi …esti copilul meu … BAIATUL - Căci, dacă fiul are doar o mamă, irepetabil este şi copilul.... Dar spune-mi, maică bună, adevărul ... Din toţi aceştia, care-ţi este fiul? MAMA - Te rog eu , asculta-ma macar de data asta … !! BAIATUL - Mereu sa te ascult …. Dar pe mine cine ma asculta ? cine ma intelege ? Mamele celorlalti copii nu sunt ca tine … ii inteleg si-I sprijina … Mai bine nu te mai aveam … M-am saturat de tot ! Lasa-ma in pace ! Nu intelegi nimic ! MAMA - Dragul meu …. Eu iti vreau doar binele .,.. Nu vorbi asa …. !!!! BAIATUL– Da.. sigur … Nu te mai suport … !!!! Te urasc … !!! IESE MAMA PLANGAND ... BAIATUL RAMANE NERVOS , PE SCAUN … BAIATUL – Nu mai suport !!! E prea pisaloaga … si nu ma intelege deloc … O urasc !!!! O urasc !!!! ELEVA 1 - Cuvantul tau lipsit de respect mi-a intrat in inima, ca varful unui pumnal …. ELEVA 2- Te-ai gandit la mama ta cand cu ani in urma a stat aplecata o noapte intreaga deasupra patutului tau , plangand cu lacrimi amare , de teama de a nut e pierde …. ??? si-I clantaneau dintii in gura de ingrozita ce era ???? ELEVA 3 - Sa-ti jignesti propria ta mama ??!!!! … Maicuta ta, care si-ar da si un an de fericire din viata ei , pentru a te cruta de o ora de durere ???… care ar fi in stare sa cerseasca si chiar sa se lase omorata , ca sa-ti salveze, in schimb , tie viata ??? Tu esti cel mai sarac din lume … Esti un sarac adevarat … ELEVA 4 – Averile sunt numai spume … de n-ai o mama , nu esti bogat ! … Asculta Enrico ! Intiparesteti bine in minte acest gand al meu : Inchipuieste-ti chiar ca in viata vei avea multe zile de cumplita durere… dar cea mai dureroasa dintre toate va fi ziua in care iti vei pierde mama … ELEVA 5 – De mii de ori , Enrico! …chiar si-atunci cand vei fi un barbat puternic, incercat de atatea si atatea lupte cu viata , o vei chema , chinuit de dorinta de a-I mai auzi o data vocea .. de a-I mai revedea inca o data bratele deschise in care sa te arunci in hohote , ca un copil fara aparare si fara mangaiere …
57
ALAIUL PRIMĂVERII Abia atunci iti vei aminti de fiecare amaraciune pe care i-ai pricinuit-o … Si cu ce remuscari le vei ispasi tu pe toate …. !!!! ELEVA 3 – De crezi ca-n lumen u-I iubire, nu ai motiv, orice-ar veni … Nu fi mahnit , caci ai o mama care-n veci te va iubi ! Nefericitule ! Sa nu speri seninatate in viata, daca ai mahnit-o vreodata ! ELEVA 1 – Ti-s ochii-ntunecati adesea … Nu vezi scaparea din impas , sa stii atunci ca ai o mama … din toti doar ea ti-a mai ramas … ELEVA 2 - Ramai singur daca te porti astfel … caci noi nu indraznim sa ne purtam asa cu mamele noastre ! – Niciodata sa nu-ti mai iasa din gura un cuvant greu impotriva ei , care ti-a daruit viata !!! … ELEVA 4 – Si daca, totusi , vei mai scapa o vorba urata la adresa ei , atunci , din pornirea sufletului tau sa o implori … ca prin sarutul iertarii ei sa iti stearga pecetea nerecunostintei , de pe frunte … ELEVA 5 – Fii , dar baiete , fericit , atata vreme cat traieste … tu ai un dar nepretuit : ( Toate ) ----O MAMA CARE TE IUBESTE !!! Aşa e mama 1/ şi a fost bunica 2/ Aşa suntem femei lângă femei 3/ Părem nimic şi nu-nsemnăm nimica 4/ Doar nişte “ele” ce slujesc pe “ei”. 5 / Ei neglijenţi, 1/iar noi foarte calme 2/ Ei încurcând ce noi limpezim 3/ Ei numai tălpi şi noi numai palme Acesta e destinul femeiesc.4 / Şi-n fond, ce fac femeile pe lume? 5/ Nimic măreţ, nimic impunător. 1/ Schimbându-şi după ei şi drum şi nume Pun lucrurile iar la locul lor. 2/ Cu-atâţia paşi ce am făcut prin casă 3/ Şi pentru care plată nici nu cerem 4/ De-am fi pornit pe-o cale glorioasă Am fi ajuns şi dincolo de cer. 5/ Ei fac ce fac şi tot ce fac se vede 1/ Ba strică mult şi noi-ndreaptăm tot 2/ Şi de aceea nimeni nu ne crede Când cadem îmbătrânim şi nu mai pot. … 3/ Aşa e mama şi a fost bunica 4/ Şi ca ele mâine eu voi fi. 5/ Ce facem noi, femeile? 1/Nimica, 2/ Decât curat 3/ şi uneori copii. 4/ Suntem veriga firului de aţă În fiecare lanţ făcut din doi 5/ Ce greu cu noi femeile în viaţă 1/ Dar e şi imposibil fără noi… 2/ BAIATUL – Da, da …acum stiu … imi pare rau pentru tot ... ELEVA 1 – Acum sper ca ai inteles importanta mamei tale …si ce ai de facut … Mai ales ca astazi e 8 Martie … ziua Femeii … BAIATUL - Da , da..… O voi pretui de-acum asa cum merita … Ţie, mamă scumpă, azi îţi mulţumesc Şi cu tine-aş vrea mereu să mă mândresc, 58
ALAIUL PRIMĂVERII Că sunt strop de viaţă din sufletu-ţi curat, Te iubesc nespus şi sunt un om bogat. Am inima mică, dar un suflet mare, Ca să pot iubi ce-i mai de preţ sub soare, Nu vreau bogăţie sau nimic în lume, Dragostea de mamă, totu-i pentru mine. Mama … Mama ….Iarta-ma, te rog , mama !!!! ( ALEARGA CATRE MAMA, OFERINDU-I FLORI ) MAMA Cine ti-a dat viaţă pe acest pământ? Care-a fost întâiul, cel mai scump cuvânt? Cine te-a ingrijit cu drag zi de zi ,veghind la al tau capatai ? Cine te-ascultă când vrei să vorbeşti, Cine ţi-aduce în vise poveşti, Cine-ţi culege lumini dintr-o stea, Cine te alinta cu iubirea sa? Cine suspină prin lacrima ta, Cine în viaţă te va proteja, Cine te-adoarme cu glas fermecat , copil adorat? Cine pătrunde în inima ta, Cine are cheia ce-o va descuia, Cine dezleagă, când tu ai ascuns, Taine de nepătruns? Cine te-ndrumă când totul e greu, Cine te-nvaţă ce e Dumnezeu ? Nu uita, copile, mama-i e numai una... dragoastea si ura , lenea si minciuna, Copile iubit , să fii fericit! Ai mei sînteti cu toţi, Dar cel mai mult acel ce n-are mamă. Eleva : Sub stele trece apa, Cu lacrima de- o seamă, Mi-e dor de-a ta privire , Mi-e dor de tine Mamă. Vînt hulpav pom cuprinde Şi frunza o destramă. mi-e dor de-a tale braţe, Mi-e dor de tine , Mamă. Tot cască leul iernii Cu vifore în coamă. Mi-e dor de vorba-ţi caldă , Mi-e dor de tine Mamă. O stea mi-atinge faţa , Ori poate a ta năframă?.. Sînt alba , bătrîna- aproape Mi-e dor de tine Mamă. Parintii fac totul oricând pentru noi - Ne nasc si ne cresc mai mari decât ei, Ramân apoi cu discretie în urma, Nu ne deranjeaza de obicei. Li-e rusine ca sunt prea batrâni, prea bolnavi, Pentru noi prea modesti si prea simpli parinti, Vinovati pentru timpul pierdut , Ne privesc în tacere cuminti. Apoi îsi muta privirea în stea, Când raza-nglodata de cer se subtie. Si, obositi, nu pregeta-o clipa Sa ni se aseze în pamânt, temelie.
Serbare de 8 Martie Sceneta‖ Primavara si razele de soare pentru mama‖
O raza 59
ALAIUL PRIMĂVERII Razelor,langa izvor Se zareste-un capusor Hai ,veniti in jurul lui Fulg de nea sa fie? Nu-i! Mie-mi pare,surioara C-ar fi o palarioara Sa o ridicam nitel Ia,priviti, e-un ghiocel! Ghiocelul suparat Cine sunteti? Ce doriti? Raza 2 Suntem razele de soare Buna ziua,fratioare! Ei,poftim ,ce uracios! Nu-i deloc prietenos Lasa somnul sa il fure Si nu stie ca-n padure Vin copiii cei frumosi Sa adune bucurosi Ghiocelul suparat Sa ma culeaga pe mine? Dar asta nu imi convine! Si de ce ,ma rog frumos? Spuneti-mi ,sunt curios! Raza 3 Primavara ,tu sa stii E prilej de bucurii Pentru ai lumii copii Ca aduce pentru ei Blanzi si gingasi ghiocei Si o sarbatoare mare Ziua mamei iubitoare Ghiocelul suparat Eu nu vreau sa fiu ales De copii,si nici cules Vreau sa dorm ca sa cresc mare
Hai plecati ,raze de soare ! Raza 3 Tare esti suparacios Si sa stii ca nu-i frumos ! Sa plecam ,dragi surioare Vom gasi o alta floare! Un fluturas Hai nu fi suparacios, Ghiocelule frumos! Azi e zi de sarbatoare Si copiii au serbare Iar in clasele-ngrijite Chiar de ei impodobite Pregatesc cu mic cu mare Ziua mamei iubitoare Nu ai vrea sa mergi si tu? Ghiocelul suparat Bineinteles ca nu! Toata lumea ma trezeste De copii imi povesteste Iar eu sunt atat de mic Si nu inteleg nimic Mie-mi place la izvor Ca sunt primul vestitor Ghiocel 1 Fratilor,ati auzit? Ca-n padure au venit Copilasi sa ne culeaga Pentru mama lor cea draga! Ghiocel 2 Ca prin somn am auzit Dar de-atunci cand m-am trezit Am crezut ca am visat Deci a fost adevarat?
60
ALAIUL PRIMĂVERII Ghiocelul suparat Atunci sa ne bucuram Sa cantam si sa dansam Pentru mame si copii Ca prieteni ne vor fi! Ghiocelul suparat Spuneti-mi si mie frati Pentru ce va bucurati? Stiti ceva despre copii?? Ghioceii Nu stim ,dar nici tu nu stii! Ghiocelul suparat Eu zic sa plecam de-aici Sa ne-ascundem de cei mici Ce-mi pasa mie de ei ? Sunt copii,nu ghiocei ! Ghiocel 1 Iar eu cred ca ai dreptate Sa te superi,draga frate1 Nu ti-a spus raza de soare Ca astazi e sarbatoare? Ghiocel 2 Si copiii mititei Vin sa stranga ghiocei Daca nu ne vor gasi Mamei ce-i vor darui? Ghiocelul suparat Sa ii daruie ce-or vrea Asta nu e treaba mea ! Mai bine sa ne grabim Si-n padure sa fugim! Primavara Iata-i pe prietenii mei Buna ziua,ghiocei!
Dar de ce va necajiti De plecare va gatiti? N-a venit raza de soare Sa v-aduca vestea mare? Sa aflati ce rost anume Aveti voi pe-acesta lume Copil-buburuza Ghiocel,strop de lumina Cine ti-a croit vestmantul? Si te-a pus colo-n gradina Ca sa inveselesti pamantul Ghiocel 1 Pentru mama grijulie Bunul Dumnezeu Ca sa –i faca o bucurie A croit vestmantul meu Ghiocel 2 Din porunca lui cereasca Pretutindeni ghiocei Primavara o sa creasca Darul meu de ziua ei Raza 1 Ziua mamei,zi senina Picura din cer lumina Si in pomi scaldati de soare Leaga mandre martisoare Raza 2 Ziua mamei,zi aleasa Scoate iarba de matase In campie pentru miei Si ne-aduce ghiocei Raza 3 Ziua mamei ,zi cu cant Infloreste pe pamant Zambetul cel mai frumos 61
ALAIUL PRIMĂVERII Gandul meu cel mai duios Ghiocelul suparat In sfarsit v-am cunoscut Ma bucur nespus de mult Doar acum am inteles Ca-I frumos sa fii cules Pentru mama iubitoare Care poarta-n suflet soare In raiul ei sufletesc As vrea si eu sa traiesc Cantec Mama e numai una 1.Cine te asculta cand vrei sa vorbesti? Cine-ti aduce in vise povesti? Cine-ti culege lumini dintr-o stea? Si te va alinta 2.Cine suspina prin lacrima ta? Cine in viata te va proteja? Cine te-adoarme cu glas fermecat? Cu un gand minunat ? Refren(bis) Mama e numai una Chip de inger iubit Ti-ar aduce si luna Numai sa fii fericit 3.Cine patrunde in inima ta? Cine are cheia ce o va descuia? Cine dezleaga cand nu ai raspuns ? Taine de nepatruns 4.Cine te-ndruma cand totul e greu ? Cine te-nvata ce e Dumnezeu ? Cine-ti arata ce bun e Iisus ? Calea cin‟ti-a deschis?
Prezentator Buna ziua,ziua buna Dragi mamici ,va salutam Azi cu totii impreuna Pentru voi o sa cantam Adunati in marea sala Toti in hainele de gala Astazi vom sarbatori Ziua mamei si va fi Cat se poate de frumos Ca vom prezenta duios Poezii pentu mamici Cantece pentru bunici Ca noi tare le iubim Fericire le dorim! Raza 1 Eu vin cu primavara De unde locuiesc M-arat in toata tara La cei ce ma iubesc Am raze lucitoare Din care stralucesc Si fac sa creasca iarba Si gazele trezesc Primavara Iata-ma aici la voi Am sosit si-s bucuroasa Ca aduc vreme frumoasa Flori si fluturi si verdeata Si trezesc totul la viata Flori frumoase ,ce lumea-mpodobiti Treziti-va indata si va inveseliti Ghiocel 4 Sunt floarea cea mai cocheta Cu zapada pe bereta Si rasar gingas si bland Cu primavara in gand 62
ALAIUL PRIMĂVERII Greiere Vreti sa stiti cine sunt eu? Ei,aflati, dragi copilasi Eu sunt micul greieras Cri,cri,cri,raza de soare Parca –i zi de sarbatoare Codru-i verde racoros Eu sunt vesel,bucuros Buburuza Buburuza-i al meu nume Si-am venit trimisa-n lume De frumoasa primavara Care s-a intors in tara Eu sunt rosie ca focul Haideti sa inceapa jocul Sa cantam si sa dansam Pe mame sa le bucuram Panseluta Am rochite parfumate Si culori nenumarate Sunt floare foarte draguta Si ma cheama Panseluta Port pe frunte o boneta De culoare violeta Primavara o aduc Cu mirosul meu placut Raspandesc parfumul fin Pana-n cerul cristalin
De fluturi si de lumina Canta vesel pasarele Sus mai sus pe ramurele Cantec drag padurii mele Primavara Ascultati ,cu mic si mare Azi e mare sarbatoare Am venit peste campii Cu multimi de papadii Si cu cantec de copii S-am adus si martisoare Pentru mame iubitoare Cantec Mama e cantec Astazi integ pamantul De ghiocei e plin Si vin cocori din zare Si cerul e senin Intaiul fir de iarba A rasarit in prag Si-nmugureste pomul Sa-ti fie tie drag Mama e cantec Mama e soare Mama-i dulce alinare Mama –i toate cate sunt E iubire pe pamant Mama e cantec Mama-i vis Mama-i floare de cais Mama-i toate cate sunt E iubire pe pamant
Vanatorul Ia uitati ce floricele Sunteti dragi padurii mele Poenita azi e plina ................................................................................................................................................ ..............................................................................................................................................
63
ALAIUL PRIMĂVERII DE ZIUA MAMEI 1 FLOAREA RĂSĂRIND DIN NEA, STA SFIOASĂ ŞI-AŞTEPTA, S-O CULEGI CU MÂNA TA, CLOPOŢEL CU CLOPOŢEL, PÂNĂ FACI UN BUCHEŢEL, MAMEI SĂ I-L DĂRUIESTI, CĂ LA SÂNUL EI TU CREŞTI. NU UITA, CÂND ÎI DAI FLOAREA, SPUNE-I DULCE ŞI URAREA... -GHIOCEL CRESCUT SUB NEA, SĂ-MI TRĂIEŞTI, MĂICUŢA MEA! DE ZIUA MAMEI 2 DE ZIUA MAMEI E ATÂTA SOARE ŞI-ATÂTEA FLORI ÎN VAZĂ ŞI GRĂDINĂ CĂ LUMEA S-A SCHIMBAT ÎN SĂRBĂTOARE, ŞI CERUL ÎNTR-O MARE DE LUMINĂ. NOI NE-AM TREZIT ÎN ZORI C-UN GÂND ANUME ŞI PLINI DE FERICIRE CĂ-I VOM DA CADOUL CEL MAI PREŢIOS DIN LUME... IUBIREA TOATĂ CE NE-A DAT-O EA ! MAMĂ, TU EŞTI NUMAI UNA
3
NU-I COPIL ÎN LUMEA-NTREAGĂ CARE ASTFEL SĂ NU SPUNĂ... -,,MAMA MEA E CEA MAI BUNĂ!,, -,,MAMA MEA E CEA MAI DRAGĂ!,, SPUN LA FEL, IEDUL, MIERLIŢA, ORICE PUI CE VIEŢUIEŞTE... ŞI CU-ATÂT MAI MULT, FIREŞTE, SPUN BĂIATUL SAU FETIŢA. SPUN ŞI EU MĂICUŢEI MELE ŞI-I VOI SPUNE TOTDEAUNA ,,MAMĂ, TU-MI EŞTI NUMAI UNA, CUM E LUNA ÎNTRE STELE !,,
MAMA 4 CRÂNGUL S-A UMPLUT DE FLOARE, PRIMĂVARA-I PE VÂLCEA 64
ALAIUL PRIMĂVERII SUB ALBASTRU CER CU SOARE VINE, MAMĂ, ZIUA TA! PRIMĂVARA-ŢI MULŢUMEŞTE PENTRU GRIJĂ, VREDNICIE PENTRU TINE GLIA CREŞTE CÂNTEC NOU, DE BUCURIE. CHIP ROTUND DE FLOARE DALBA, CE SURÂDE UNUI GÂND... SĂ NE VADĂ MARI, CURÂND... MAMĂ, STEAUA MEA CURATĂ ! MARTIE ÎN SĂRBĂTOARE 5 AŞ VREA S-O DESENEZ PE MAMA, CE POARTĂ GRIJA CASEI NOASTRE, S-O DESENEZ FRUMOS ÎN HAINA GINGAŞĂ-A FLORILOR ALBASTRE. CĂCI MAMA-I ZIUA MEA CEA BUNĂ ŞI-A VIETII MELE, PRIMĂVARĂ, DIN GEANA ANILOR COBOARĂ ŢINÂND UN GHIOCEL ÎN MÂNĂ. CU MAMA SOARELE RĂSARE, DE BUNĂTATEA EI MĂ BUCUR ŞI CRENGILE CE POARTĂ MUGURI SE-MBRACĂ-N FLORI DE SĂRBĂTOARE.
FLOARE PENTRU MAMA MEA 6 ALB CU ROŞU FAC O FLOARE, CEA MAI MĂNDRĂ DINTRE FLORI AZI, ÎI PRIND LA PIEPTUL MAMEI MÂNDRĂ FLOARE-UN MĂRŢIŞOR... - FII, MĂMICĂ SĂNĂTOASĂ, CĂ FRUMOASĂ EŞTI MEREU, LÂNGĂ INIMA TA BUNĂ POARTĂ MĂRŢIŞORUL MEU. Cantec Scriu astazi prima scrisoare 1.Scriu astazi prima scrisoare Si tare mandru mai sunt Am pus o raza de soare Si-o floare-n orice cuvant Tie ,mamica iubita, 65
ALAIUL PRIMĂVERII Prima scrisoare-ti trimit Refren Mama,esti cea mai buna Din intreaga lume Mama,tu mi-ai dat viata Si mi-ai dat un nume Si din zorii diminetii Tu imi veghezi firul vietii Chiar si o pozna De fac candva Tot nu te poti supara Mama,vreau sa cresc mare Sa te bucuri si tu Mandra sa spui mereu Copilul acesta minunat e al meu 2.Iti scriu ,mamica iubita Azi cand e ziua ta Vreau sa te fac fericita Ca luminezi viata mea Tie ,mamica iubita, Prima scrisoare ti-o trimit
MAMEI 7 PENTRU TINE AM CULES UN BUCHET DE ALBĂSTRELE, MAMĂ, OCHII TĂI ALBAŞTRI, TARE SEAMĂNĂ CU ELE ! EU DIN PRAGU-ACESTEI ZILE, ZIUA TA, ÎŢI DAU UN DAR UN BUCHET MIC DE ZAMBILE. ÎNSĂ... NU ATÂTEA DOAR ÎNTRE GINGAŞELE FIRE AM ASCUNS CU DUIOŞIE NEGRĂITĂ MULŢUMIRE ÎNCHINATĂ, MAMĂ, ŢIE! CA FLOAREA-SOARELUI
8
CA FLOAREA-SOARELUI EŞTI MAMĂ, TE UIŢI LA MINE CA LA SOARE, EŞTI ZIUA MEA DE SĂRBĂTOARE, 66
ALAIUL PRIMĂVERII PRIVIREA MEA CU DOR TE CHEAMĂ. TE UITĂ PRIMĂVARA VINE, SENINUL RÂDE LA FERESTRĂ ŞI RÂNDUNICA PENTRU TINE ÎŞI FACE CUIB LA CASA NOASTRĂ. DE ZIUA MAMEI 9 DE ZIUA MAMEI E-ATÂTA SOARE ŞI-ATÂTEA FLORI, ÎN VAZE ŞI-N GRĂDINĂ CĂ LUMEA S-A SCHIMBAT ÎN SĂRBĂTOARE, ŞI CERUL ÎNTR-O MARE DE LUMINĂ. NOI NE-AM TREZIT IN ZORI C-UN GÂND ANUME ŞI PLINI DE FERICIRE CĂ-I VOM DA CADOUL CEL MAI PREŢIOS DIN LUME : IUBIREA TOATĂ CE NE-A DAT-O EA !
Cantec De-as putea sa adun 1.Cine ne-a dat viata pe acest pamant? Care-a fost intaiul cel mai scump cuvant ? Cine ne -ngrijeste cu drag zi de zi ? De rele pazeste zilnic pe copii 2.Ochii ei vegheaza si noapte si zi Si chiar lacrimeaza cine poate sti? Cine-i bucuria noastra de-a trai? Fara tine mama oare ce as fi? Refren (bis) 67
ALAIUL PRIMĂVERII De-as putea sa adun stea cu stea Sa le fac un buchet pentru ea Sa o strang la piept Si s-o sarut as vrea La multi ani,mamico ! Azi e ziua ta! 3.Tie, mama scumpa, azi iti multumesc Si cu tine-as vrea mereu sa ma mandresc Ca sunt strop de viata din suflet curat Te iubesc nespus si sunt un om bogat 4.Am inima mica ,dar un suflet mare Ca sa pot iubi ce-i mai de pret sub soare Nu vreau bogatii sau nimic in lume Dragostea de mama –i totul pentru mine ! Refren.........
SCENETA,,VESTITORUL PRIMĂVERII” Ghiocelul Alba-ca-Zăpada Bradul Soarele Alba-ca-Zăpada:-Ce să fac ,Brăduţule, Ce să fac,drăguţule, Ca să scape de pieire Ghiocelul cel subţire? Căci e Muma nemiloasă, Prin poiană nu mă lasă, Şi astupă florile, Vînturînd ninsorile. Bradul:De ţi-e milă mult de flori, Roagă Soarele în zori Să poftească în poiene Şi să scuture din gene Raze calde de lumină – Ghiocelul să revină... (Apare Soarele)
Personaje: Fulgii de zăpadă Gerul Vîjîilă Zefiraş Alba-ca-Zăpada:E frumoasă iarna albă Numai mărgărint şi salbă Şi-n poiana de argint Zboară fulgii lin,foşnind. Sună ţurţurii de ghiaţă, Dar eu voi pleca din viaţă La apusul zorilor Pentru viaţa florilor. (Alba-ca-Zăpada se întoarce către Soare): -Vino,Soare, în poiană Revărsînd raze din geană, Să răsară Ghiocei Şi pe dîmburi,şi în văi 68
ALAIUL PRIMĂVERII (Alba-ca-Zăpada dispare şi apar fulgii)
Ne-ncălzeşte Ghiocelul, Ne topeşte Soarele.
I Fulg:-Vai de mine,oare cine Se tot saltă-aici mereu?
Soarele:-Am primit o telegramă De la fiul Ghiocel. Mi-am lăsat şi bolta-mamă, Ca să mă-ntîlnesc cu el.
II Fulg:-Nuştiu cine,dar nu-i bine Mă topesc de frică,zău!
Vîjîilă:Vai cum aşi scăpa de Soare? III Fulg:-Fraţilor,salvarea vine! Vino-ncoace,nene Ger. De ne laşi acum, nu-i bine, Copilaşii-fulgi îţi cer! Ghiocelul(mişcînd din pleoape): -Eu sînt Ghiocelul,care Am adus cu prima floare Vestea-telegramă-n ţară De la mîndra Primăvară. Cum m-aş înălţa la Soare, Să-i şoptesc o şoaptă mare? Vîjîilă(umblă în jurul fulgilor): Vîj-j-j-j! Gerul(adresîndu-se lui Vîjîilă): -Nu mai am nici o putere, Căci s-a dus şi Făurar. Eu mă duc,rămîi,măi vere, De acuma gospodar! (Gerul dispare)
Soarele:Cine se ascunde,oare? Vîjîilă:Nu e nimeni,am plecat! Soarele(către fulgi):-Scald în raze aurii Case multe şi cîmpii. Şi-aduc multe bucurii Pentru cete de copii. Şi-s atît de mare mag, Uite-ndată vă prefac Stropi de apă argintie Să hrăniţi o vară glia! (Ghiocelul se ridică) Fulgii:Ghiocele,Ghiocele, Te-am păzit de vînt şi ger, Te lăsăm acum cu bine Soarele să te aline. Ghiocelul:Ia,ce bine-i la lumină! Zefiraş:Întîi Soarelui te-nchină.
Vîjîilă:-Fulgilor,a mea poruncă E să staţi aşa pe loc! Vai de noi,de-şi scoate capul Ghiocelul din cojoc! I Fulg:- Vîjîilă,atîtea zile Ne rotim şi mari,şi mici. Dă-ne drumul,fie-ţi milă, Ne topim de dor aici! III Fulg:-Tu ne vîjii,cum ţi-e felul, Dar ni-s moi picioarele.
Ghiocelul:Mă-nchin!Ghiocel mă cheamă. Las-să ştie lumea toată. Dacă lunca-mi este mamă, Soarele îmi este tată! Soarele:Bravo ţie,Giocel! Că ,deşi eşti mititel, Mă mîndresc cu tine, frate, C-ai putut să ţii în spate Aşa iarnă grea,pe care 69
ALAIUL PRIMĂVERII Ai trîntit-o sub picioare.
Şi voioşi te-ntîmpinăm:
Ghiocelul:Biruit-am iarnă,ger, Însă fără voi,copii, Mi-i urît,de-aceea cer: ,,Căutaţi-mă-n cîmpii!”
Ghiocelul:Hai, să-ncepem veselia Să răsune-n larg cîmpia! Zefiraş:Şi acum din zare-n zare. Hai,să-ntindem hora mare!
O fetiţă:Uitaşi-vă,un ghiocel! Copiii:Ghiocele,voinicele, Prima dintre floricele, Bun sosit!îţi urăm
Ghiocelul:Şi,acum porniţi,copii, Cîntece şi poiezii Dansuri vesele,sprinţare. Că la noi e sărbătoare
FLORILE PRIMAVERII – MAMEI CE O IUBESC
Personajele:
Iarna Primăvara Mărţişorul Soarele Mărgăritarul Stigletele
Flori de primăvară:
Zambila Ghiocelul Floarea de cais Tămâioara Laleaua Părăluţa
Ghiocelul: Tot mai zăboveşti, iarnă călătoare Cu nămeţii tăi şi haina de ninsoare? Iarna: Bine ai sosit, firav ghiocel şi cu albă floare, Te-a anunţat că plec, din cer mândru soare. E-un soare cu dinţi, acela ce te cheamă Nu te grăbi să ieşi, îţi dau un sfat de mamă. Ghiocelul: (cască, îşi freacă ochii, îşi întinde braţele spre cer) Cred că destul am dormit La adăpost sub pământ Veni vremea ca să-mi scot Floarea cu frunze cu tot. 70
ALAIUL PRIMĂVERII Dar mă ceartă, nu mă lasă Iarna cea capricioasă. Poate ştiţi, din grai străbun: Înmuguresc, cum să spun, Chiar în noaptea de Crăciun. Pe cât sunt de micuţ, Pe-atât de curajos, Sunt fiul primăverii Şi anunţ că vine Chiar de-i timp geros. Mă biciuieşte iarna, Dar sunt curajos de fel Şi la botez am primit un nume; Mă cheamă ghiocel. Soarele:
Ghiocelul:
Eu-s trimis de Dumnezeu Aici, chiar pe pământ Să te chem la viaţă Ghiocel firav, Cuminte şi plăpând. Ţi-e teamă de iarnă? Sigur o să plece Să îţi ia ţie viaţa Nu o să mai încerce. Când a venit iarna grea A-ncercat viaţa să mi-o ia. Dar Dumnezeu m-a ocrotit Şi-o zână bună a venit, Să mă ferească de ninsoare Şi m-a făcut o albă floare. De-atunci, copilul ocrotit Eu primăvară am vestit!
Iarna: (către soare) Tu, stăpân al cerului Şi duşman al gerului Văd că ştii bine să minţi De-aceea ai porecla „Soarele cu dinţi”! Eu sunt zâna fulgilor Şi zâna zăpezilor, 71
ALAIUL PRIMĂVERII Iar când plec în astă lume, Am şi eu un rost anume: Anul Nou, al nostru tată, Ce s-ar face făr-o fată, Tocmai iarna cea frumoasă. E-adevărat, cam capricioasă, Dar pun flori de gheaţă la fereşti, Iar la gura sobei vă chem cu poveşti. Primăvara nu se face numai cu o floare Ghiocelul eu i-am dat culoarea, Albă, din ninsoare.
(Se aude glasul copiilor costumaţi în flori de primăvară interpretând un cântec de primăvară.) Alături de iarnă se aşează luaţi de mână cei trei: Primăvara ţinută de un braţ şi de celălalt de Ghiocel şi respectiv, de Mărţişor. Toţi trei: (Mărţişorul, Primăvara, Ghiocelul): Iarnă mândră şi crăiasă, Du-te şi te-ntoarce acasă. Du-te, iarnă de la noi Cu mantia-ţi de polei Ia-ţi neaua uşor, uşor Şi puneţi-o după un nor.
(Apare grupul de copii – flori de primăvară care cântă „Iarnă, să te duci cu bine”) Toţi trei: (Mărţişorul, Primăvara, Ghiocelul): Bine faci, iarnă cuminte, Hai acum du-te! Du-te! Iarna:
Vă ştiam copii cuminţi Cum, aşa mă răsplătiţi? Printre nămeţii de la drum V-am adus pe Moş Crăciun. Şi mai la-nceput, în hărmălaie V-am trimis pe Moş Nicolae. Cu amar vă spun, adio, aşadar Vă las podoaba mea, Toţi fulgii mei în dar.
(aruncă confeti peste capul copiilor) 72
ALAIUL PRIMĂVERII Şi-mi iau trena lungă, albă plăpumioară Că să-mi ia locul, mândra primăvară. Primăvara:
Sunt primăvara timpurie Cu rochiţa alb-verzuie Aduc zi de mărţişor Şi ziua femeilor. Ghioceii albi i-adun Şi coroană-n cap mi-i pun. Aşez mugurii pe pom Şi dorul de muncă-n om. Chem vântul prin rămurele Cu parfum de viorele, Buchete de toporaşi Mi le pun pe umeraşi, Mă încing cu tămâioara Am venit, sunt primăvara.
Mărţişorul: (se apleacă către primăvară) Eu-ţi ţin trena lungă ca la o mireasă. Bine ai venit,mama mea frumoasă! Eu sunt mărţişor, dragul tău odor Şi-am două fire scumpe;alb şi roşu-aprins Ce ţi le dăruiesc cu sufletul deschis.
(îi prinde în piept cele două fire cu ciucuraşi alb şi roşu) Primăvară, bun venit! Parcă sunt mai fericit! Dai jos haina veche Şi-ntinereşti natura, Mamă, n-ai pereche, Mândră ţi-e făptura!
(Se cântă un cântec de primăvară.) Stigletele:
Flori şi gâze-naripate Cip! cirip! vă chem pe toate. Chiar dacă sunt păsărică Eu vă-ndemn: cirip! nu strică Să-i faceţi un bucheţel Şi s-o bucuraţi niţel Pe purtătoarea de năframă, Pe oricare femeie, în special, o MAMĂ. Şi dacă-o să-i lucraţi 73
ALAIUL PRIMĂVERII Năframă înflorată V-ajut cu pene de la mine Din haina-mi colorată. Copii, cred c-aţi aflat negreşit De zborul meu la soare Când primăvara am vestit Şi de-atunci sunt peticit.
( Se cântă un cântec dedicat mamelor.) Mărţişorul:
Ia, să văd cum v-aranjaţi Şi pe rând vă prezentaţi În ordinea ieşirii-n viaţă Pe a pământului faţă. Să-i faceţi toate urare Că-i o mare sărbătoare. Ziua femeii ce pereche n-are Femeia minune, de viaţă dătătoare.
( Se cântă „Am vrut să-ţi culeg o floare”). Vioreaua: Sunt albastra viorea Ghiocelu-i ruda mea. Şi-am rochiţă de zefir Luată din cer senin. Un copil când mă găseşte În bucheţel mă chiteşte Cu-alte flori surioare Pentru-a mamei sărbătoare. La mulţi ani, mămică, Scumpă floricică! Până cresc pe-al vieţii drum Te sărut şi-ţi dau parfum. Zambila: Eu sunt frageda zambilă Şi m-am rugat de o albină Tot umblând din floare-n floare, Să-mi deschid bobocii-n soare Că-i a mamei sărbătoare Şi de-aceea-i fac urare: „La mulţi ani şi la mai mare, Până când voi creşte mare 74
ALAIUL PRIMĂVERII Te sărut şi-ţi dau o floare”! Floarea de cais: Sunt floarea de cais pe ram Şi-ţi trimit parfum spre geam Când deschid ferestrele La „8 Martie” mamele Şi-amintesc a mea puritate Cu parfum şi sănătate Astăzi fiindcă-i ziua lor Eu le zic la muncă spor Împliniri şi bucurii De la dragii lor copii Şi-mi scutur petale multe Spre obraz să le sărute. Tămâioara: Iată-mă sunt tămâioara Mă aduce primăvara, Prin pădure, lângă case Farmec pe cel ce miroase Florile-mi catifelate Neperechi de parfumate E frumos să m-adunaţi Pusă-n buchet parfumat Să-l miroase cin’ v-a dat Pe pământ, viaţă şi nume Iubiţi-o cât e pe lume! Toporaşul: Primăvara, zâna mea, Prinde-mă în poala ta Că sunt al tău copilaş Şi mă cheamă toporaş. Dau parfum pădurilor, Culoare poienilor Şi-mi deschid florile-n soare Pentru-a mamei sărbătoare Azi îţi prind pe rochie, scumpa mea mămică, Floarea-mi parfumată, albastră mititică. Mărgăritarul: Sunt floarea de mărgăritar Şi-apar primăvara iar. Florilor de primăvară, E ziua femeii mamă. 75
ALAIUL PRIMĂVERII Hai să ne unim cu toate Să-i urăm de sănătate Să-i spunem că o iubim Cât de mult o preţuim Am pe lujer mici cupiţe Ca lacrimi ce stau să pice. Mamă, azi de ziua ta eu îţi ies în drum, Te sărut pe-obraji şi îţi dau parfum. Laleaua: Sunt laleaua colorată cu ghiocelul surată, Cu mărgăritarul alb, ne ţinem toate-n şirag, Prinse-n poala primăverii, anotimpul învierii. După iarna albă, la ochi obositoare Răsar într-un alai de cupe şi culoare. Galbene şi roşii ca focul cel aprins Negre şi pestriţe şi indigo închis. Feerie ne e tabloul la vreme de-nflorire Toate-i cântăm primăverii ca semn de mulţumire. Părăluţa: Sunt o părăluţă mică Şi am şi eu o mămică Căreia îi fac urare, Azi la ceas de sărbătoare: La mulţi ani, mămică, Scumpă floricică, Ai avut ursită Să fii neobosită, Harnică mămică, Eşti ca o furnică. Primăvara: Dătătoarea vieţii Merită cinstită La ceas de sărbătoare Să fie prea mărită. Numele de mamă Pune-l lâng-o floare Că de tot ce-i viaţă Sufletul o doare. Te-a născut pe tine Paşii ţi-a vegheat Chiar şi vorba-ţi dulce Ea ţi-a-mprumutat. 76
ALAIUL PRIMĂVERII Fie-ţi veşnic mama Zână fermecată, Care pentru tine Îşi dă viaţa toată. Ghiocelul: Mamă primăvară, eşti floarea din plai, Iar eu pentru tine sunt puiul tău bălai. Mamă, să m-aştepţi tot mereu acasă Să mă iei în braţe, mama mea frumoasă! Bunici şi părinţi cu toţi m-aţi crescut Azi vă mulţumesc şi mâna v-o sărut! Mărţişorul: Mamă primăvară, mamă timpurie, Prinde-mi semnul meu pe a ta tichie. Eu sunt şnur de mărţişor Şi mi-am împletit cu dor Urări frumoase, o sută şi o mie Pentru floarea cea mai dragă mie. La mulţi ani frumoşi, la mulţi ani, mămică, Eşti cea mai frumoasă, scumpă, floricică. Mamă, pentru mine, n-ai pereche-n lume De-aceea-ţi dau bineţe; nicicând să ai tristeţe, Ci doar tinereţe fără bătrâneţe. Soarele: Ştiu că-i sărbătoare astăzi pe pământ De-aceea mă-nscriu şi eu la cuvânt. N-aţi recunoscut, eu sunt mândru soare Ştiu şi ştiţi şi voi c-am putere mare Să mângâi şi să încălzesc Tot ce este viu şi e omenesc. Iar pentru femeia de viaţă dătătoare, Am să-i fac astăzi sinceră urare: La mulţi ani, voi, mame, surori şi codane, Bunici aplecate, s-aveţi sănătate, Viaţa v-a învăţat să sădiţi un pom Şi v-a mai fost dat să naşteţi „pui de om”. Într-un mulţi ani trăiţi, fiţi binecuvântate De Dumnezeu cel Sfânt, cu multă sănătate! Toţi: La mulţi ani, voi, mame, Cu toţii vă iubim, La ceas de sărbătoare 77
ALAIUL PRIMĂVERII Azi vă dăruim Flori de primăvară Şi câte-o inimioară. Primăvară! Primăvară! Primăvară!
„Mama… doar mama!‖ - scenetă de 8 Martie -
Personaje: Băiatul Fata (sora lui) Mama Capra Iedul mare Iedul mijlociu Iedul cel mic Scufiţa – Roşie Marco (din „De la Apenini la Anzi) Mama lui Marco Nică (Ion Creangă) Fetiţa cu chibriturile Albă ca Zăpada
Cenuşăreasa Fulguşor – puişor Mama lui Fulguşor Copilul 1 Copilul 2 Copilul 3 Copilul 4 Copilul 5 Copilul 6 Copilul 7 Lizuca Hansel Gretel
* (O cameră cu o masă şi un scaun. O fată învaţă la masă, iar băiatul se joacă pe jos, cu o maşinuţă, făcând mare gălăgie. În jur, multe jucării aruncate…) Fata: „Mamă, azi e ziua ta, Ziua de 8 Martie, Ţi-am adus şi eu ceva, Ţi-am adus o carte. E o carte...” Măi, frăţioare, vrei, te rog, să nu mai faci atâta gălăgie? Nu vezi că am de învăţat? Băiatul: Ce tot înveţi atâta? Toată ziua, bună-ziua, învăţat, ia mai lasă-mă în pace! Mai bine te-ai juca cu mine! Fata: Nu pot! Trebuie să învăţ poezia pentru serbarea de 8 Martie! Tu nu ai nimic de învăţat? 78
ALAIUL PRIMĂVERII Băiatul: Ba da, mi-a dat şi mie învăţătoarea ceva, dar am pierdut hârtia! Mie şiaşa nu-mi plac poeziile! Mama: (intră în cameră) Copii, mâncarea e gata! Duceţi-vă să vă spălaţi pe mâini şi haideţi să puneţi tacâmurile!............., să-ţi strângi jucăriile, că ne împiedicăm de ele! (iese) Băiatul: (strâmbându-se după ea) Of, ce mă enervează cu ordinele ei! Spălat, curat, aranjat... niciodată nu mă lasă să fac ce vreau! Fata: Nu e frumos să vorbeşti aşa, doar e mama noastră! Ea ne-a dat viaţă, ne îngrijeşte, îşi face mereu griji pentru noi! Băiatul: Da, bine, veşnica teorie! Mama: (se aude din culise)Ce faceţi, veniţi odată? Fata şi băiatul: (în cor, fata cu voioşie, băiatul, fără chef) Imediat, imediat! * (Deodată, se aude un bubuit. Se porneşte o furtună, cu vânt şi vuiet puternic) Fata: Ce se aude? Ce se întâmplă? (se strâng în braţe, se ghemuiesc, în timp ce sunt luate masa, scaunul şi jucăriile de pe scenă, iar în locul lor se aduc doi copaci) Băiatul: Mi-e rău, mă doare capul! Ce ameţit sunt! Mamaaa! (după ce se ghemuieşte în braţele surorii) Surioară, tu ştii cumva ce s-a întâmplat? Unde ne aflăm? Fata: Nu ştiu. Unde e masa cu scaunul unde învăţam? Unde e mama? Mamaaa! Băiatul: Şi jucăriile mele au dispărut! Mi-e frică! Fata: Stai liniştit! Uite, vine cineva! Să ne ascundem! * (se apropie o capră cu cei trei iezi) Capra: Deci, iezişorii mei, eu plec în pădure după mâncare. Voi să staţi cuminţi şi să nu deschideţi uşa decât când veţi auzi glasul meu: Trei iezi, cucuieţi, Uşa mamii descuieţi, Că mama v-aduce vouă Drob de sare în spinare, Mălăieş în călcăieş. Aţi înţeles? Iezii: (în cor) Da, mamă! (Capra pleacă. Băiatul şi fata ies de după copac.) Fata: Hei, cine sunteţi voi? Iedul cel mare: Noi suntem iezii lui Creangă. Dar voi? Fata: Noi suntem …………….. şi …………………. Iedul mijlociu: N-am auzit de voi! Din ce poveste sunteţi? Băiatul: Poveste?! Ce poveste?! Iedul cel mare: Nu ştiţi unde ne aflăm? În Împărăţia Basmelor! 79
ALAIUL PRIMĂVERII Băiatul: Surioară, precis visăm! Iedul cel mic: Frăţiorilor, mama a plecat, haideţi în casă şi să încuiem uşa! Iedul mijlociu: Ei, tu chiar crezi că suntem în pericol? Eu nu cred! Haideţi la joacă! (pleacă, în fugă, cu iedul cel mare, cel mic alergând după ei) Iedul cel mic: Staţi, unde fugiţi? Băiatul: Îmi plac iezii cei mari! Sunt tare şmecheri! * (apare Scufiţa - Roşie) Fata: Bună ziua, nu cumva eşti Scufiţa - Roşie? Scufiţa – Roşie: Bună ziua! Da, sunt Scufiţa -Roşie şi mă duc la bunicuţa cu ceva de mâncare. Fata: Ai grijă prin pădure, să nu te opreşti cu nimeni străin! Scufiţa – Roşie: Ei, şi voi? La fel mi-a zis şi mama. Cu voi m-am oprit şi ce, am păţit ceva? Fata: Dar unii pot fi răi, cu gânduri ascunse! Scufiţa – Roşie: Bine, bine, la revedere! Băiatul: Îmi place de ea, să ştii, e foarte curajoasă! * (apare Marco, din povestirea „De la Apenini la Anzi”) Marco: Bună ziua! Nu ştiţi, mai e mult până în port? Băiatul: Ce port? Tu cine eşti? Marco: Eu sunt Marco, din cartea lui Edmondo de Amicis şi plec în Argentina, cu vaporul, să-mi caut mama. Eu, tatăl şi frăţiorii mei nu mai ştim nimic de ea. A plecat să muncească şi ne e tare dor. Am plecat, mă grăbesc! Fata: Ce băiat grijuliu! Se vede că îşi iubeşte tare mult mama! * (intră Lizuca, puţin speriată) Lizuca: (strigând) Patrocle! Patrocle! Fata: Bună! Eşti Lizuca din „Dumbrava minunată”, nu? Lizuca: Da, de unde ştiţi? Nu l-aţi văzut pe căţelul meu, Patrocle? Fata: Nu, ne pare rău! Dar unde te duci? Lizuca: Ştiţi, eu nu am mamă…a murit! Tatăl meu s-a recăsătorit, dar mama mea vitregă nu mă iubeşte defel… Ce să fac? Plec la bunici, doar ei mă iubesc! Va fi trist tata când va afla…dar acum e plecat cu afaceri! Asta e! Am plecat! Patrocle!
* (apare Nică, din „Amintiri din copilărie”, fluierând.) Nică: Hei, salut, ce faceţi? 80
ALAIUL PRIMĂVERII Fata: Căutăm drumul spre casă! Nică: Şi eu spre râu! Ha, ha! Băiatul: Dar cine eşti? Nică: Sunt Nică, zis Creangă. Fata: Ţi-a dat voie mama? Pe noi nu ne lasă singuri! Nică: Am fugit de-acasă. Mi-a dat mama o groază de treburi de făcut, dar lasă, că-i trece ei! Am plecat la scăldat, că e aşa de cald, încât se scaldă şi găinile pe uscat! Salut! Băiatul: Ce simpatic e! Hai şi noi la râu! * (apare fetiţa cu chibriturile din povestea lui Andersen; aprinde un chibrit, să se încălzească) Băiatul: Ia uite, asta îngheaţă de frig şi Nică murea de cald! Fata: Taci, suntem în altă poveste acum! Tu eşti cumva fetiţa cu chibriturile? Fetiţa cu chibriturile: Da. N-am casă, n-am masă, căci mama a murit şi am rămas orfană! Ce să mă fac? Mi-e foame, mi-e frig şi n-am decât această cutie cu chibrituri să mă încălzesc! Am plecat, poate găsesc pe cineva milos în drumul meu! Fata: Sărăcuţa, ce rău îmi pare de ea! Dar n-avem cum s-o ajutăm! Nu e din lumea noastră! * Băiatul: Hei, uite pe cineva! Ce speriată este! (intră în scenă Albă ca Zăpada, cu o figură speriată şi foarte grăbită) Albă ca Zăpada: Copii, ajutaţi-mă, vă rog! Sunt Albă ca Zăpada şi mama mea vitregă vrea să mă omoare! Noroc că vânătorului i-a fost milă de mine şi m-a lăsat să plec! Ce mă fac? Fata: Du-te înainte! În pădure o să găseşti căsuţa piticilor! La revedere! Ai grijă de tine! * (apare Fulguşor, un puişor) Fulguşor: Piu, piu, ce faceţi? Băiatul: Tu cine eşti? Fulguşor: Sunt puişorul Fulguşor. Am plecat la plimbare. Mama mi-a zis să nu mă îndepărtez, că vine vulpea. N-am văzut niciodată o vulpe! Sunt chiar curios! Fata: Ar trebui s-o asculţi pe mama! Băiatul: Surioară, ce tot te bagi? Lasă-l în pace! Nu vezi că e curajos şi tare curios? Fulguşor: Am plecat! Ceau! * (intră Hansel şi Gretel, ţinându-se de mână) 81
ALAIUL PRIMĂVERII Gretel: Bună ziua! Cine sunteţi? Băiatul: Eu sunt ………., iar ea e sora mea, …………… dar voi? Hansel: Bună, eu sunt Hansel, iar ea e sora mea, Gretel. Şi voi v-aţi rătăcit? Fata: Cam aşa ceva… voi pe cine căutaţi? Gretel: Vrem să ajungem acasă, în siguranţă. Tata ne-a părăsit în pădure şi degeaba am marcat noi drumul cu firimituri de pâine, că păsărelele le-au mâncat pe toate! Ce ne facem? De ce oare ne-a părăsit tata? Măcar el ne iubea! Hai, Hansel, să căutăm mai departe! La revedere! * (vine Cenuşăreasa, cam tristă) Cenuşăreasa: Bună! Fata: Bună, cine eşti tu? Cenuşăreasa: Eu sunt Cenuşăreasa! Mă scuzaţi, nu prea am timp de vorbă, căci mama vitregă şi surorile mele mi-au dat tare mult de lucru! Nimeni nu mă iubeşte! Vedeţi ce înseamnă să n-ai mamă? A mea a murit. Ce trişti sunt copiii fără mamă! Am plecat, mă grăbesc să termin treaba! Băiatul: Săraca Cenuşăreasă!
* (apare capra, dar însoţită doar de iedul cel mic; sunt trişti) Băiatul: Hei, uite iezişorii! Ce mai faceţi? Unde sunt iezii cei mari? Capra: Băieţii mei mai mari nu mai sunt! Nu m-au ascultat şi au deschis uşa lupului, care i-a mâncat într-o clipă! Numai el mi-a mai rămas! M-am răzbunat pe lup, dar ce folos? Iezişorii mei... Voi să ascultaţi de mama voastră! Fata: Vezi ce-au păţit iezii mai mari? Ce zici acum? Mai sunt şmecheri? * (intră Scufiţa-Roşie, puţin tristă, ruşinată) Scufiţa-Roşie: Aţi avut dreptate! N-am ascultat-o nici pe mama, nici pe voi şi m-a înghiţit lupul, şi pe mine şi pe bunica mea. Noroc că vânătorul ne-a salvat şi l-a omorât pe lup. De-acum înainte o s-o ascult întotdeauna pe mama. La fel să faceţi şi voi! * (intră Marco, însoţit de mama lui) Marco: Prieteni, eu sunt, Marco! Uitaţi, am găsit-o pe mama! Mama lui Marco: Da, băiatul meu cel curajos m-a găsit în ultimul moment! Prin câte peripeţii a trecut! Îi voi fi veşnic recunoscătoare. Ce fericite trebuie să fie mamele ce au astfel de copii! Am plecat, ne grăbim acasă! 82
ALAIUL PRIMĂVERII * (vine Lizuca, veselă) Lizuca: Bună! Tot aici sunteţi? Fata: Ai găsit casa bunicilor? Lizuca: Da, acum sunt fericită! Tata mă lasă să locuiesc la ei! Eu şi Patrocle vom trăi minunat acolo, iar tata va veni mereu să mă vadă! Voi, dacă aveţi mamă, iubiţi-o, căci copiii ce au mame adevărate sunt cei mai fericiţi din lumea aceasta! * (apare, din nou, Nică, necăjit) Nică: Prieteni, ce mai faceţi? Băiatul: Hei, cum a fost la scăldat? Nică: Ei, m-a prins mama c-am fugit de acasă şi a venit la râu. Mi-a luat toate hainele şi m-a lăsat gol-puşcă! De-abia am ajuns acasă, ascunzându-mă de ochii lumii! Data viitoare, o voi asculta, la fel să faceţi şi voi! * (intră Albă ca Zăpada) Albă ca Zăpada: Ce bine că vă văd! Vroiam să vă mulţumesc că mi-aţi spus de căsuţa piticilor. Mă iubesc aşa de mult! Am trecut eu prin multe întâmplări, dar acum mi-am găsit alesul inimii şi sunt fericită! Aţi auzit ce-a păţit fetiţa cu chibriturile? A fost găsită moartă, a doua zi dimineaţă, îngheţată de frig! Bucuraţi-vă că aveţi o mamă ce vă îngrijeşte! Respectaţi-o! * (apare puişorul Fulguşor, spăşit) Fulguşor: Bună, prieteni! Uitaţi, ea e mama mea! Mama lui Fulguşor: Da, dacă aţi şti ce era să păţească Fulguşor! L-a prins vulpea şi, cu chiu cu vai, a scăpat! Fulguşor: Iartă-mă, mamă, că nu te-am ascultat! Nu se va mai întâmpla! Voi să nu faceţi ca mine! * (intră din nou Hansel şi Gretel) Fata: Ei, Hansel şi Gretel, ati gasit casa părinţilor? Hansel: Da, acum suntem bine! Tata ne-a părăsit, pentru că nu mai aveau părinţii noştri cu ce să ne ţină, eram prea săraci! Dar mama noastră era cea rea, ea l-a convins! Acum, Dumnezeu a pedepsit-o şi a murit, iar noi suntem fericiţi alături de tatăl nostru! Ce bine e de copiii care au mame care îi iubesc şi îi îngrijesc! * 83
ALAIUL PRIMĂVERII (intră Cenuşăreasa, fericită) Cenuşăreasa: Vă căutam, doream să vă spun ce fericită sunt! Am scăpat de mama şi surorile vitrege! M-am măritat cu prinţul meu cel drag! Iubiţi-o pe mama voastră, căci nimeni nu e ca mama! * (se iscă, din nou, vântul cel puternic…cei doi se îmbrăţişează, strâns, în timp ce se aduc masa, scaunul, jucăriile şi sunt luaţi pomii din scenă…intră mama copiilor) Mama: Măi copii, veniţi sau nu la masă? Băiatul şi fata: (împreună, în timp ce fug la ea şi o îmbrăţişează) Mamă! Băiatul: Mamă, ce dor mi-a fost de tine! Iartă-mă, mamă, că te-am supărat! Niciodată nu se va mai întâmpla! Mama: Dragii mei, ce-aţi păţit? Aveţi cumva febră? N-am lipsit din cameră decât câteva minute! * (se aude soneria şi intră copiii, prietenii băiatului) Copilul 1: Sărutmâna, tanti! Îl lăsaţi pe .............să vină afară? Vrem să repetăm pentru serbare! Copilul 2: Mâine avem repetiţia generală la şcoală! Copilul 3: Da, şi vrem să nu ne încurcăm la poezii! Copilul 4: D-na învăţătoare a muncit să ne pregătească şi nu vrem să o necăjim! Copilul 5: Da, mama mea va fi fericită să mă vadă pe scenă, vorbind pentru ea! Copilul 6: Mamele noastre sunt cele mai dragi fiinţe din lume şi trebuie să le ascultăm! Copilul 7: Ce ziceţi, îl lăsaţi să mergem afară să repetăm? Mama: Dacă el vrea! Băiatul: Da, mamă, vreau. Îţi mulţumesc din suflet! Prieteni, strâng jucăriile, pregătesc masa, mănânc şi apoi vin! Asteptaţi-mă! Copiii: Bine, te aşteptăm! Fata: O, ce schimbare! Se pare că Împărăţia Basmelor e o ţară minunată! Mama: Care Împărăţie a Basmelor? Fata: Lasă, mamă, o să-ţi povestesc după masă! Haideţi să mâncăm, ne e tare foame! (ies din scenă, îmbrăţişati şi se trage cortina)
Recuzită: o măsuţă, un scaun o carte (cu poezia) 84
ALAIUL PRIMĂVERII o maşinuţă alte jucării doi copaci costume pentru personaje
HORA PRIMĂVERII
Ciocănitoare Furnică Greieraş Veveriţă Ursul Iepuraş Păsărele
PERSONAJE: Fluturaşi Albinuţe Ghiocei Primăvara Mărţişor Copii
Ciocănitoarea: -Furnicuţă, eşti acasă? Furnica: -Da, poftim, chiar stau la masă. Dar ce vânt te-aduce-aici?
Greierele: Cri! Cri! Cri! Eu am ghicit Primăvara a sosit! Ciocănitoarea: Eşti un greieraş isteţ! Furnica: Şi un mare cântăreţ!
Ciocănitoarea: Ghici? Furnica: Nu sunt tare la ghicit Spune-mi, hai, de ce-ai venit? Ciocănitoarea: Veste mare, draga mea A plecat iarna cea grea. Furnica: Ei! Vorbe de ciocănitoare. Ciocănitoarea: Când te-am mai minţit eu oare? Uite câmpul tot e floare Şi pe cer e numai soare!
Greierele: Cri! Cri! Cri! Ce bine-mi pare Că-i frumos, e cald şi soare. Să-mi strunesc chitara mea, Ca să cânt voios cu ea. Să m-alint în iarba deasă Şi să am mâncare-aleasă. Să sorb roua florilor, Florilor, surorilor. Furnica: Vestea-i bună şi mă bucur Chiar acum m-apuc să scutur! Greierele: Lasă lucrul, hai la joc S-avem vară cu noroc! 85
ALAIUL PRIMĂVERII Furnica: Termin lucrul unu-doi, Şi-apoi joc şi eu cu voi! Veveriţa: Fraţi, surori, o veste mare! Cum mă legănai la soare, Văzui păsări călătoare: Berze şi privighetori, Şiruri negre de cocori. Ciocănitoarea: Oaspeţi dragi de primăvară S-au întors la noi în ţară. Sus pe dealuri primăvara Umblă şi presară flori Şi-n văzduhul de mătase Se zăresc vâslind cocori. Păsărele: Cip, cip, cip, cirip, Codrul, câmpu-au înverzit! Păsărica 1: Cip, cip, cirip, Cântă cucul călător În poiana florilor. Păsărica 2: Ah, ce mult ne bucurăm! Ura! Ura! Să jucăm! Ce se-aude? Ce se-aude? Veveriţa: Doarme Mormăilă! Să-l trezim! Mormăilă: Ei, ce-i asta? Cine m-a trezit? Spuneţi iute, cine-a îndrăznit? Vreau să dorm, sunt obosit, Nu vedeţi că am slăbit? Mor,mor, mor, Mi-e somn de pic, N-am dormit decât un pic. Un copil: Toată iarna ai sforăit Şi mai spui că n-ai dormit? Lasă somnul, fii voios, Că acum e timp frumos.
Copil: Vin albinele zburând Şi din aripi fluturând Au plecat la câmp în zori Şi-au cules miere din flori. Copil: Zmeurica înfloreşte Mierea-n stup tot creşte, creşte. Fluturi, albiniţe zboară Hai, rămâi cu noi afară. CÂNTEC: “Zum, zum, zum, albiniţa mea” (Apar albiniţe şi fluturi) Mormăilă: Ce vorbiţi? Aşa să fie? Parcă aud o melodie. Albiniţa: Cu-ale noastre aripioare Zburăm iar din floare-n floare. Miere dulce pregătim De doriţi, poftim, poftim! Mormăilă: Hm! Când mă gândesc la miere! De-i aşa, rămân cu voi! Ah! Ce dor mi-a fost de soare! Iepuraşul: Eu sunt iepuraşul Ţup! Prin pădure sar zdup-zdup. Haideţi toţi repede-afară, Să vedeţi: e primăvară! Fluturaşul: Vine! Vine! Cine vine? Primăvara cea frumoasă Toţi cu inima voioasă Îi urăm un bun venit! Primăvara: Cum, voi staţi şi nu jucaţi? Din meleaguri numai soare V-am adus câmpii de floare. Ghiocei şi micşunele, Ciripit de păsărele. 86
ALAIUL PRIMĂVERII Pomii toţi să înflorească Şi câmpia să rodească.
Dar înfrunt iarna şi gerul Şi chem razele de soare.
Toţi: (Fac cerc şi spun): Hai la joc! Hai la joc! S-avem vară cu noroc!
Rază de soare 1: Primăvara tu să ştii, E prilej de bucurii Pentru cei mai mititei, Că le-aduce ghiocei Şi o sărbătoare mare: Ziua mamei iubitoare. Rază de soare 2: În pădure şi-n câmpie, Vin cu mare bucurie Copilaşii, să culeagă, Pentru mama, lor cea dragă, Ghiocel cu ghiocel, Şi să-i pună-n bucheţel.
CÂNTEC: “Înfloresc grădinile” Copil: Te-aşteptăm cu nerăbdare! Spune ce ne-ai adus, oare? Primăvara: Am adus azi pentru voi Fluturaşi în haine noi, Soarele şi bucuria, Cântecul şi veselia. Copil: A trecut iarna geroasă Câmpul iată-l înverzit. Rândunica cea voioasă La noi iarăşi a venit. Rândunica: Cip, cirip Cu tot zorul Îmi iau zborul! Primăvara: Spune, spune, rândunică mititică, Unde pleci în graba mare? Unde oare? Rândunica:Până colo la copac Vreau un cuib frumos să fac C-astă iarnă, fulgi de nea Au stricat căsuţa mea. Copil: Din zăpadă, în poiană A ieşit un ghiocel Scuturând un clopoţel, Să vestească primăvara.
Ghiocelul: Am sosit, sunt ghiocelul, Mică şi plăpândă floare
Rază de soare 3: Ghiocel, strop de lumină, Cine ţi-a croit veşmântul Şi te-a pus colo-n grădină Să înveleşti pământul? Spune-mi mie, cine oare Te-a trimis să ne vrăjeşti Şi-n lumina de la soare Să răsari şi să-nfloreşti? Ghiocel: Pentru mama grijulie, Bunul nostru Dumnezeu, Ca să-i fac o bucurie, A croit veşmântul meu! Din porunca lui cerească Pretutindeni, ghiocei, Primăvara o să crească. Dragul meu, de ziua ei. Copil: Ghiocelul, albă floare, Pălăria cea pitică, În lumina de la soare Cu sfială şi-o ridică. Tare-i curios să vadă Dacă iarna a plecat Cu ninsori şi cu zăpadă 87
ALAIUL PRIMĂVERII De pe dealuri şi din sat. Copil: Şi se uită pe câmpie Dupa raze şi furnici, După raza aurie, După stol de rândunici. Copil: Azi soarele s-a arătat Mai cald ca altădată Şi-un mărţişor el ne-a trimis Cu raza lui curată. Mărţişorul: M-aţi recunoscut, desigur, Sunt doritul mărţişor Ce împart cu bucurie O podoabă tuturor. CÂNTEC: (de primăvară) SFÂRŞIT Ciocănitoarea: -Furnicuţă, eşti acasă?
Furnica: -Da, poftim, chiar stau la masă. Dar ce vânt te-aduce-aici? Furnica: Nu sunt tare la ghicit Spune-mi, hai, de ce-ai venit? Furnica: Ei! Vorbe de ciocănitoare. Furnica: Şi un mare cântăreţ! Furnica: Vestea-i bună şi mă bucur Chiar acum m-apuc să scutur! Furnica: Termin lucrul unu-doi, Şi-apoi joc şi eu cu voi! Veveriţa: Fraţi, surori, o veste mare! Cum mă legănai la soare, Văzui păsări călătoare: Berze şi privighetori, Şiruri negre de cocori.
Ciocănitoarea: Ghici? Ciocănitoarea: Veste mare, draga mea A plecat iarna cea grea Ciocănitoarea: Când te-am mai minţit eu oare? Uite câmpul tot e floare Şi pe cer e numai soare! Ciocănitoarea: Eşti un greieraş isteţ! Ciocănitoarea: Oaspeţi dragi de primăvară S-au întors la noi în ţară. Sus pe dealuri primăvara Umblă şi presară flori Şi-n văzduhul de mătase Se zăresc vâslind cocori.
Veveriţa: Doarme Mormăilă! Să-l trezim! Păsărica 1: Cip, cip, cirip, Cântă cucul călător În poiana florilor. Păsărica 2: Ah, ce mult ne bucurăm! Ura! Ura! Să jucăm! Ce se-aude? Ce se-aude? Greierele: Cri! Cri! Cri! Eu am ghicit Primăvara a sosit! Greierele: Cri! Cri! Cri! Ce bine-mi pare Că-i frumos, e cald şi soare. Să-mi strunesc chitara mea, 88
ALAIUL PRIMĂVERII Ca să cânt voios cu ea. Să m-alint în iarba deasă Şi să am mâncare-aleasă. Să sorb roua florilor, Florilor, surorilor. Greierele: Lasă lucrul, hai la joc S-avem vară cu noroc! Mormăilă: Ei, ce-i asta? Cine m-a trezit? Spuneţi iute, cine-a îndrăznit? Vreau să dorm, sunt obosit, Nu vedeţi că am slăbit? Mor,mor, mor, Mi-e somn de pic, N-am dormit decât un pic. Mormăilă: Ce vorbiţi? Aşa să fie? Parcă aud o melodie. Mormăilă: Hm! Când mă gândesc la miere! De-i aşa, rămân cu voi! Ah! Ce dor mi-a fost de soare! Un copil: Toată iarna ai sforăit Şi mai spui că n-ai dormit? Lasă somnul, fii voios, Că acum e timp frumos. Copil: Vin albinele zburând Şi din aripi fluturând Au plecat la câmp în zori Şi-au cules miere din flori. Copil: Zmeurica înfloreşte Mierea-n stup tot creşte, creşte. Fluturi, albiniţe zboară Hai, rămâi cu noi afară. Albiniţa: Cu-ale noastre aripioare Zburăm iar din floare-n floare.
Miere dulce pregătim De doriţi, poftim, poftim! Iepuraşul: Eu sunt iepuraşul Ţup! Prin pădure sar zdup-zdup. Haideţi toţi repede-afară, Să vedeţi: e primăvară! Fluturaşul: Vine! Vine! Cine vine? Primăvara cea frumoasă Toţi cu inima voioasă Îi urăm un bun venit! Copil: Te-aşteptăm cu nerăbdare! Spune ce ne-ai adus, oare?
Rândunica: Cip, cirip Cu tot zorul Îmi iau zborul! Rândunica:Până colo la copac Vreau un cuib frumos să fac C-astă iarnă, fulgi de nea Au stricat căsuţa mea. Primăvara: Cum, voi staţi şi nu jucaţi? Din meleaguri numai soare V-am adus câmpii de floare. Ghiocei şi micşunele, Ciripit de păsărele. Pomii toţi să înflorească Şi câmpia să rodească. Primăvara: Am adus azi pentru voi Fluturaşi în haine noi, Soarele şi bucuria, Cântecul şi veselia. Primăvara: Spune, spune, rândunică mititică, Unde pleci în graba mare? Unde oare? Copil: A trecut iarna geroasă 89
ALAIUL PRIMĂVERII Câmpul iată-l înverzit. Rândunica cea voioasă La noi iarăşi a venit. Copil: Din zăpadă, în poiană A ieşit un ghiocel Scuturând un clopoţel, Să vestească primăvara.
Ghiocelul: Am sosit, sunt ghiocelul, Mică şi plăpândă floare Dar înfrunt iarna şi gerul Şi chem razele de soare. Ghiocel: Pentru mama grijulie, Bunul nostru Dumnezeu, Ca să-i fac o bucurie, A croit veşmântul meu! Din porunca lui cerească Pretutindeni, ghiocei, Primăvara o să crească. Dragul meu, de ziua ei. Mărţişorul: M-aţi recunoscut, desigur, Sunt doritul mărţişor Ce împart cu bucurie O podoabă tuturor. Rază de soare 1: Primăvara tu să ştii, E prilej de bucurii Pentru cei mai mititei, Că le-aduce ghiocei Şi o sărbătoare mare: Ziua mamei iubitoare. Rază de soare 2: În pădure şi-n câmpie,
Vin cu mare bucurie Copilaşii, să culeagă, Pentru mama, lor cea dragă, Ghiocel cu ghiocel, Şi să-i pună-n bucheţel.
Rază de soare 3: Ghiocel, strop de lumină, Cine ţi-a croit veşmântul Şi te-a pus colo-n grădină Să înveleşti pământul? Spune-mi mie, cine oare Te-a trimis să ne vrăjeşti Şi-n lumina de la soare Să răsari şi să-nfloreşti?
Copil: Ghiocelul, albă floare, Pălăria cea pitică, În lumina de la soare Cu sfială şi-o ridică. Tare-i curios să vadă Dacă iarna a plecat Cu ninsori şi cu zăpadă De pe dealuri şi din sat.
Copil: Şi se uită pe câmpie Dupa raze şi furnici, După raza aurie, După stol de rândunici. Copil: Azi soarele s-a arătat Mai cald ca altădată Şi-un mărţişor el ne-a trimis Cu raza lui curată.
90
ALAIUL PRIMĂVERII GHIOCELUL SUPĂRĂCIOS
Personaje:
Raze de soare – 6 Ghiocelul Suparacios Ghiocei – 4 Puil de vânt Furnici – 5 Primavara Copii – 5-9 (în funcţie de numărul copiilor din clasă)
Raza I
Razelor, lângă izvor Se zăreşte – un căpuşor ! Hai veniţi în jurul lui ! Fulg de nea să fie ?... Nu – i !
Raza II
Mi – mi pare , surioară , C – ar fi o pălărioară ... Să o ridicăm niţel ... Ia priviţi : un ghiocel !
(Ghiocelul se ridică supărat şi se freacă la ochi) Ghiocelul supărat Raza I
Cine sunteţi ? Ce doriţi ? Suntem Razele – de – Soare , Bună ziua , frăţioare !
Ghiocelul supărat
M – aţi trezit şi nu îmi place ! Vreau să mă lăsaţi în pace !
Raza II
Ei , poftim , ce năzuros ! Nu – i deloc prietenos ! Lasă somnul să îl fure Şi nu ştie că – n pădure Vin copiii cei frumoşi Să – l culeagă bucuroşi !
(Ghiocelul sare în sus ) Ghiocelul supărat
Să mă culeagă pe mine ? Dar asta nu îmi convine ! Şi de ce mă rog frumos ? Spuneţi – mi, sunt curios ! 91
ALAIUL PRIMĂVERII Raza III
Primăvara tu să ştii , E prilej de bucurii Pentru cei mai mititei , Că le – aduce ghiocei Şi o sărbătoare mare : Ziua mamei iubitoare
Raza IV
Pentru ea din depărtare , Păsările călătoare Vor vini să cânte – n cor Toate cântecele lor . Şi gingaşii ghiocei , Lepădând în vânt cercei , Rând pe rând vor inflori Pentru mame şi copii .
Raza V
În pădure şi – n câmpie , Vin cu mare bucurie Copilaşii , să culeagă , Pentru mama , lor cea dragă , Ghiocel cu ghiocel , Şi să – i pună – n bucheţel .
Ghiocelul suparat
Eu nu vreau să fiu ales De copii , şi nici cules , Vreau să dorm ca să cresc mare ! Hai , plecaţi , Raze de Soare !
Raza VI
Tare eşti supărăcios Şi să ştii că nu – i frumos ! Să plecăm dragi surioare , Vom gasi o altă floare !
(Razele pleacă . Ghiocelul se culcă la loc . Intră Puiul de Vânt vesel , se apropie de ghiocel şi – i scutură pălărioara) Ghiocelul supărat
Şi tu , mă rog , cine eşti Şi de ce mă ciufuleşti ?
Puiul de Vânt
Cine sunt ? Un Pui de Vânt . Şi – am coborât pe pământ Din căsuţa mea din nori , Dimineaţa de cu zori , 92
ALAIUL PRIMĂVERII Bucuros că – n lume iară Vine blânda primăvară . Dar tu eşti cam mofturos Şi nu – mi pari prietenos ! Ghiocelul supărat Puiul de Vânt
Prietenos ? De ce aş fi ? Cum de ce ? Pentru copii , Fiindcă vin cu – n – sufleţire Să culeagă cu iubire Buchetul de albă floare Pentru mama iubitoare ! Eşti o floare cu noroc , Ghiocelule boboc !
Ghiocelul supărat
Mie să nu – mi spui boboc ! Mai bine mă culc la loc !
Puiul de Vânt
Atunci rămâi sănătos , Am să merg puţin mai jos , Să caut alţi ghiocei Să mă – mprietenesc cu ei . (Pleacă)
(Intră furnicile cântând „Vine, vine primăvara” . Văd ghiocelul şi se apropie de el) Furnica I
Bună ziua , Ghiocel , Tare mai eşti frumuşel , Spune , ai crescut aici Să – i întâmpini pe cei mici ?
(Ghiocelul le întoarce spatele supărat) Furnica II
Hai , nu fi supăracios , Ghiocelule frumos , Azi e zi de sărbătoare Şi copii au serbare , Iar în clasele – ngrjite , Chiar de ei împodobite , Pregătesc cu mic , cu mare Ziua mamei iubitoare . Nu ai vrea să mergi şi tu ?
Ghiocelul supărat Furnica I
Bine - nţeles că nu ! Floarea asta nu – mi prea place , 93
ALAIUL PRIMĂVERII Mai bine – o lăsăm în pace ! Furnica III
Nuu ! Eu zic să îi vorbim , Poate ne împrietenim Nu vezi că e mititel ! (către ghiocel) Ascultă – mă ghiocel ! Suntem nişte furnicuţe , Vesele şi hărnicuţe . Şi – n pădure pe cărare , Am ieşit şi noi la soare . Nu vrem să te suparăm , Dar dorim să te – ntrebăm : Oare ţi – am greşit ceva De te porţi cu noi aşa ?
Ghiocelul supărat
Toată lumea mă trezeşte , De copii îmi povesteşte , Iar eu sunt atât de mic Şi nu înţeleg nimic ! Mie – mi place la izvor Dacă plec de – icea mor ! Nicidecum , floare frumoasă Cu petală luminoasă , Dacă faci o bucurie Lăsându – te dăruită , Şi de copilaşi iubită . Fiindcă orice fel de floare Ce se – nalţă către soare A venit precis , în lume Pentru cineva anume : Tu eşti floarea timpurie Pentru mama grijulie !
Furnica IV
Furnica V
Toporaşii cei pitici Înfloresc pentru bunici , Gingaşele lăcrămioare , Pentru dragi învăţătoare ! Şi când toate împreună Într – o inimă se – adună , În raiul ei sufletesc Ele pururea trăiesc ! Spune – mi, nu ţi – ar plăcea şi ţie Să trăieşti o veşnicie ? 94
ALAIUL PRIMĂVERII Ghiocelul supărat
E frumos ce spui , furnică , Dar eu sunt o floare mică , Nu prea înţeleg nimic Şi – aş vrea să mai dorm un pic !
Furnica II
Atunci , rămâi , sănătos , Tare mai eşti somnoros !
(către celelalte) Furnicuţe surioare , Hai cu Razele de Soare Împreună să plecăm , Pe copii să – i aşteptăm ! (Încep să se trezească ceilalţi ghiocei şi încep să vorbească . Ghiocelul Supăracios îi ascultă tot mai atent) Ghiocelul I
Fraţii mei , aţi auzit Că – n pădure au venit Copilaşi , să ne culeagă Pentru mama lor cea dragă ?
Ghiocelul II
Ca prin somn am auzit , Dar atunci când m – am trezit Am crezut că am visat ! Deci a fost adevărat ?
Ghiocelul III
Toată lumea a aflat Vestea dusă – n lung şi – n lat De un pui de vânt voios , Jucăus , prietenos .
Ghiocelul IV
Atunci să ne bucurăm , Să cântăm şi să dansăm Pentru mame şi copii Fiindcă prieteni ne vor fi !
(Se prind de mână şi încep să danseze pe cântecul „E primăvară iar”) Ghiocelul supărat
Spuneţi – mi şi mie fraţi , Pentru ce vă bucuraţi ? Ştiţi ceva despre copii ?
Ghiocelul I
Nu ştim , dar nici tu nu ştii ? 95
ALAIUL PRIMĂVERII Ghiocelul supărat
Eu zic să plecăm de – aici , Să ne – ascundem de cei mici ! Ce – mi pasă mie de ei ? Sunt copii , nu ghiocei .
Ghiocelul I
Iar eu cred că ai dreptate Să te superi , dragă frate ! Nu ţi – a spus Rază de Soare Că astăzi e sărbătoare Şi copiii mititei , Vin s – aducă ghiocei ? Dacă nu ne vor găsi , Mamei ce-i vor dărui ?
Ghiocelul supărat
Să îi dăruie ce – or vrea , Asta nu e treaba mea ! Mai bine să ne grăbim Şi – n pădure să fugim !
(Ghioceii se adună , gata de fugă . Intră Primăvara şi – i opreşte) Primăvara
Iată – i pe prietenii mei : Bună ziua ghiocei ! Dar de ce vă necăjiţi , De plecare pregătiţi? N – a venit Raza de Soare Să v-aducă vestea mare Să aflaţi ce rost anume Aveţi voi pe – această lume ?
Ghiocelul supărat
A venit şi am aflat De aceea ne – am supărat ! Nu – i cunoaştem pe cei mici Şi noi nu mai stăm aici ! Dacă nu ai fi venit , În pădure - am fi fugit !
Primăvara
Să fugiţi ! Nu se cuvine ! Rămâneţi aici cu mine ! Şi vă rog s – aveţi răbdare Să – i cunoaşteţi fiecare ! Iar dacă n – o să doriţi Cu ei să vă – mprietiniţi , 96
ALAIUL PRIMĂVERII Eu o să vă las în pace Să plecaţi unde vă place ! (Primăvara se aşează între ei . Copiii vin cântând împreună cu celelalte personaje) Primăvara
Dragii mei , bine – aţi venit În zăvoiul însorit , Pădurea e pregătită Şi v – aşteaptă fericită !
Copilul I
Mulţumim pentru primire Şi pentru această ştire , Dar am pregătit şi noi O surpriză pentru voi ! Ştiţi că azi avem serbare Pentru mama iubitoare Şi – am dori , fraţi şi surori , Să fiţi primii spectatori !
Ceilalţi
Primim foarte bucuroşi , Prieteni dragi şi inimoşi !
Personajele se aşază în semicerc . Rând pe rând spun poezii şi cântă . Copilul II
(se îndreaptă spre ghiocel) Ghiocel , strop de lumină , Cine ţi – a croit veşmântul Şi te – a pus colo – n grădină Să înveleşti pământul ? Spune – mi mie , cine oare Te – a trimis să ne vrăjeşti Şi – n lumina de la soare Să răsari şi să – nfloreşti ?
Ghiocelul II
Pentru mama grijulie , Bunul nostru Dumnezeu , Ca să – i fac o bucurie , A croit veşmântul meu !
Ghiocelul III
Din porunca lui cerească Pretutindeni , ghiocei , Primăvara o să crească . Dragul meu , de ziua ei . 97
ALAIUL PRIMĂVERII Raza II
Ghiocelul , albă floare , Pălăria cea pitică În lumina de la soare Cu sfială şi – o ridică . Tare – i curios să vadă Dacă iarna a plecat Cu ninsori şi cu zăpadă De pe dealuri şi din sat . Şi se uită pe câmpie Dupa raze şi furnici , După raza aurie , După stol de rândunici .
Piul – de - Vânt
Ziua mamei , zi senină Picură din cer lumină , Şi în pomi scăldaţi de soare Leagă albe mărţişoare . Ziua mamei , zi aleasă Scoate iarbă de mătase În câmpie , pentru mici Şi ne – aduce ghiocei . Ziua mamei , zi cu cânt Înfloreşte pe pământ Zâmbetul cel mai frumos , Gândul meu cel mai duios !
Copil III
Ghiocelul supărat
Măicuţă dragă , ştii ceva ? Aş vrea să – ţi spun de ziua ta Că gândul meu cel mai curat Cu dragoste l – am semănat . Şi acum când primăvara vine , Va creşte mamă , pentru tine , Sfios , curat şi mititel , În chip de gingaş ghiocel . Iar dacă vrei să îl săruţi Te rog din suflet să m – asculţi ! Că – n inimioara lui cea mică E şi iubirea mea , mămică ! În sfârşit v – am cunoscut ! Mă bucur nespus de mult ! Doar acum am înţeles Că – i frumos să fii cules Pentru mama iubitoare , 98
ALAIUL PRIMĂVERII Care poartă – n suflet soare . În raiul ei sufletesc , Aş vrea şi eu să trăiesc ! „Ce dragă – mi este mama” – cântec Copil IV
Când soarele răsare pe bolta – seninată , Când gingaşi ghiocei se scutură de zăpadă . Se simte primăvara cu calde adieri , Iar noi aducem mamei alesele urări ! Când luna se ascunde în taină după deal Iar cântecul de seara – l aducem la altar Cu , mâinile – amândouă atunci , măicuţă bună , Mi le aşezi la rugă şi blând spui „Noapte bună” !
Copil V
Mama e un cântec vesel , E iubire – n zori de zi , Mama – i cântecul culorii , Florile peste copii . Mama – i curcubeu de ape , E sărut de suflet sfânt , Mama – i îngerul aproape , Fericirea pe pământ .
COPIL VI
(sau un personaj din scenetă): Chiar de – aş ocoli pământul Şi – aş osteni înconjurându – l , Cuvântul cald al mamei mele . Din cerul-nalt măritul soare Trimite raze lucitoare , Lumina înfloreşte – n ele Ca – n sufletul măicuţei mele .
Copil VII (sau un personaj din scenetă): Mulţimi de mame , cheamă – n lume Al păcii alb şi rodnic nume Şi – aud cum bate lângă ele , Inima bună – a mamei mele „Am cules cu bucurie” Copil VIII (sau un personaj din scenetă): 99
ALAIUL PRIMĂVERII Mama este tot cei bun , Mama – i versul lăcrimând , Mama – i flacăra arzând , Orişiunde , orişicând . Copil IX: (sau un personaj din scenetă): Sub fereastra casei noastre Vin şi trec atâţia paşi Dar eu ştiu când trece mama Mersul ei e mai gingaş . Când îi sună glasul dulce , Eu un cântec îl socot , Când mă strânge – n braţe mama Eu ma fac micuţ de tot . Cerul e senin , de parca – i Floare de nu – mă – uita , Primăvara – i mai frumoasă Când zâmbeşte mama mea . Un alt copil:E ziua ta, măicuţă, Te-aşteaptă flori pe masă Şi-un dar micuţ te-aşteaptă Când ai să vii acasă. Am să – ţi sărut obrajii, La piept când mă vei ţine Şi mâinile ce n-au Odihnă penru mine. X ...
Mama mea e mamă bună, Mă-nvaţă să ştiu de toate, O iubesc nespus de mult, „Mama” e cuvântul sfânt!
X...
Sunt atât de fericită Că mămica mea iubită A venit azi la serbare Să asculte o urare. Eu vă spun doar atâtica: 100
ALAIUL PRIMĂVERII Că o sărut pe mămica Pe frunte şi pe obraz Să-i alung orice necaz. X...
.
Mamă, azi e ziua ta. Ziua de 8 Martie. Şi îţi spun aici deschis Să o ştie lumea toată: Te iubesc nespus de mult, Pentru că tu m-ai născut. Şi m-ai legănat duios, M-ai crescut băiat frumos. Pentru tot ce ai făcut, Îţi mulţumesc, mamă, mult Şi pentru ce-ai să mai faci, Te sărut! Îţi promit să fiu cuminte, Să te-ascult, să te cinstesc. Şi de astăzi înainte Tot mai mult să te iubesc!
X...
De dragul tău pământul De ghiocei e plin. Şi vin cocori din zare Şi cerul e senin. Învaţă-mă ce-i bine, Fereşte-mă de rău, Iar eu voi creşte vrednic Şi bun, de dragul tău.
X...
Mamă dragă, ce-aş putea Să-ţi urez de ziua ta? Bucurie, sănătate, Mult noroc şi spor în toate, Pace şi zile senine, Să mă poţi creşte pe mine.
Toţi copiii în cor: MULŢI ANI CU SĂNĂTATE ANI MULŢI ŞI FERICIŢI LANGĂ COPIII VOŞTRI VOI, MAME, SĂ TRĂIŢI! 101
ALAIUL PRIMĂVERII În încheiere se vor cânta câteva cântece la alegere. „Hai veniţi fraţi şi surori” „Mama” „Fiecare pui”, etc
DE ZIUA MAMEI Sceneta in proza si versuri La ridicarea cortinei,copiii din grupa,admira tablourile pe care le-au pictat. Fundalul reprezinta o poienita cu ghiocei si viorele. PERSONAJELE: Andreea - prezentatoare Andrei - prezentator Emi - ghiocelul Silvia - vioreaua Cristina - Primavara Fete si baieti din grupa Educatoarea
Andreea: Cred ca stiti vestea cea mare! Andrei: Spune repede ce veste stii? Andreea: Maine este sarbatoare! Andrei: Sarbatoare, tu zici ca va fi? Copiii: Sigur ca stim.Maine este 8 Martie,ziua femeii,deci si ziua mamelor noastre!. Andrei: Si voi ce faceti,de ce sunteti imbracati de parca vreti sa plecati in excursie ? O fetita: Pai,chiar plecam! Un baiat: Am stabilit de ieri cu doamna educatoare,sa mergem in poienita. Alta fetita: Noi am pictat pentru mame un tablou ce reprezinta un vas cu ghiocei si viorele. 102
ALAIUL PRIMĂVERII Alt baiat: Si ne-am gandit sa le oferim mamelor si cate un buchet de flori culese de noi. Andreea: Dar,de unde stiti voi,ca veti gasi flori? Andrei: Da,chiar asa,de unde stiti?Si ce flori cautati?
Alta fetita: Noi deja am observat impreuna cu doamna educatoare ,ghiocelul si vioreaua! Alt baiat: Ce flori gingase si frumoase,la fel ca mamele noastre! Alta fetita: Si ati vazut,ca petalele lor formeaza parca un clopotel ,care in adierea vantului suna si ne vesteste sosirea primaverii. Alt baiat: Asa este.Dar sa nu mai pierdem timpul si sa plecam in poienita. Andreea si Andrei: Va rugam frumos,luati-ne si pe noi! Copiii: Bucurosi! Educatoarea: Dragii mei,sunteti pregatiti de excursie? Copiii: Daaa! Educatoarea: Atunci sa pornim cantand ,un cantec de primavara . Se va canta cantecul:‖Soseste Primavara‖: Soseste primavara cu muguri si cu flori , Cu randuri lungi de berze si carduri de cocori, Soseste primavara si-aduce-n poala ei, Atatea viorele si-atatia ghiocei! Educatoarea: Am ajuns!Va rog sa nu va indepartati de mine. Un baiat: Stim asta si,mai stim ca nu trebuie sa facem multa galagie si mai ales sa calcam cu grija , sa nu rostogolim pietrele ca sa accindentam pe cineva. Alta fetita: Uitati-va, un ghiocel! Ghiocelul: Eu sunt mic si frumusel 103
ALAIUL PRIMĂVERII Si ma cheama ghiocel. Eu alung iarna geroasa Si v-aduc vreme frumoasa! Alt baiat: Asa este cum spui tu.Dar esti singur? Ghiocelul: Nu,sunt multi frati de-ai mei,aici in poienita. O fetita: Sigur ca da !Am invatat si noi ca voi cresteti in palcuri. Alt baiat: Asa reusiti voi sa invingeti iarna! Ghiocelul: Da,cu ajutorul Soarelui reusim sa biruim si in lupta cu vantul rece. Alta fetita: Noi am venit sa va culegem ,pentru ca dorim sa va oferim mamelor noastre. Ghiocelul: Noi ghioceii suntem fericiti ca putem bucura sufletele tuturor oamenilor Dar sa fiti cu bagare de seama cand ne culegeti! Andreea: Cu grija ,ca sa nu va smulgem din radacina! Andrei: Ca dorim sa venim si anul viitor sa va culegem! O fetita: Iata si viorele! Vioreaua: Al meu nume-i viorea Albastra-i culoarea mea Eu vin dupa ghiocel Si-s frumoasa ca si el. Un baiat: Ai dreptate,esti frumoasa si gingasa ca si ghiocelul. O fetita: Noi avem aceeasi rugaminte: sa ne permiti sa te culegem pe tine si pe surioarele tale sa va daruim mamelor noastre,maine de 8Martie! Vioreaua: Sunt bucuroasa ca pot sa va fiu de folos! Copiii culeg ghiocei si viorele,in timp ce se apropie de ei ”Primavara”. Andreea: Uitati-va copii,ce zana frumoasa! Andrei: Cu adevarat,ne spune, 104
ALAIUL PRIMĂVERII Tu ,Primavara esti? Primavara: Eu sunt Primavara, Cu mine in tara, Ghiocei in cranguri apar. Se scalda in soare Livezi si ogoare, Si susura apele iar. Eu sunt Primavara, Si-aduc multe bucurii, Pentru voi iubiti copii! O fetita: Da,florile tale Primavara,vor fi darul nostru pentru mamele noastre,de ziua lor! Primavara: Daca-i asa,va felicit copii ca v-ati gandit la mamele voastre;se vede cat de mult le iubiti! Un baiat: Si pe tine te iubim! Si dorim sa stii,ca am invatat si vom mai invata poezii si cantece despre tine. O fetita; Hai,stai un pic,sa-ti cantam! Se va canta cantecul: ―Bun venit,craiasa mandra‖. Ai venit la noi in tara Cu caldura si cu flori, Glasul meu te cheama iara Pe intinsele carari. Bun venit copila draga Primavara te numesti Bun venit craiasa mandra Zana buna din povesti. Primavara: Va multumesc mult copii!Acum trebuie sa plec ,la revedere! Copiii: La revedere,Primavara! Copiii pleaca spre gradinita.Cand ajung,pun florile in apa. Andreea : Frumoasa excursie! Andrei: 105
ALAIUL PRIMĂVERII Multumim ca ne-ati luat si pe noi in poienita! Copiii: Cu placere! Educatoarea: Dragii mei,acum ca aveti daruri pentru mame,ce ziceti , repetam dansul pe care l-am pregatit?Astazi vom repeta in costumele de ghiocei si viorele. Pe melodia ―Primavara‖de Vivaldi ,copiii vor executa un dans tematic.
Sfarsit ,,CINE A FURAT PRIMĂVARA?‖ -scenetăCLOANŢA: Fată verde, înflorită, Ai picat în mâna mea Nu scapi tu nepedepsită C-alungi vremea rea! De vrei soare şi căldură Am aici o oală Fac un foc din uscătură Şi te bag în smoală. Tu n-auzi cum bate vântul? Ţurţurii atârnă şui, Vrei să îmi dezgheţi pământul? Pune-ţi pofta-n cui. PRINŢUL Pocitanie gheboasă PĂDURII Cum poţi tu să crezi Primăvara cea frumoasă Ca s-o sechestrezi? Tu nu ştii că tot pământul o aşteaptă ca să vină Să îşi ţeasă iar veşmântul De culori şi de lumină?
CLOANŢA: Gerul aprig şi năprasnic E copilul meu cel harnic El prin lume a-nălţat munţi albi de brocat Vântul şuieră,trosneşte, Aleargă vuind Până-n lună grămădeşte Zăpezi de argint PRINŢUL: Ce să-ţi dau clonţată babă Primăvara să o laşi Să se-ntoarcă iar cu iarbă Cu flori şi cu fluturaşi? CLOANŢA:Eu mă prind cu tine-n joc Să vedem de ai noroc Îţi plac ghicitorile? PRINŢUL: Cum iubeşti tu ciorile
106
ALAIUL PRIMĂVERII CLOANŢA: Dacă una nu ghicesc Fata eu ţi-o dăruiesc! PRINŢUL: Bine, atunci eu chem aici Să m-ajute, pe GhiciGhici. GHICI-GHICI: Cloanţă hoaţă, cum te-nduri Primăvara să o furi Toţi copiii aşteaptă afară Primăvara să apară CLOANŢA: Ce-I cu tine, jumullito Primăvara ai zărit-o? Iarăşi vrei umbră-n zăvoi Zgomot de păsări şi ploi? ZÂNA: Preamărită Cotoroanţă Dulce şi suavă Cloanţă N-ai obosit de strigat, De certat şi de furat? An de an ascunse ţii Ale lumii bogăţii Zbor de fluturaşi zglobii Milioane de culori Pentru tot felul de flori Şi vântul ce toarce când Vede codrul renscând Eu ţi-aş cere să te duci Şi vreo 5 ani să te culci. CLOANŢA: Eu să dorm? Ce glumă frate Tu n-ai trabă-n altă parte?
GHICI-GHICI: Gata-gata, lasă cearta Toţi te-nvaţă de o viaţă Că eşti rea şi eşti haină Şi ascunzi fără pricină Pe iubita Primăvară Aşteptată de o ţară Ce s-a săturat de tine! Haide-odată, n-auzi bine? CLOANŢA: Bine, bine, întreabămă!
GHICI-GHICI: Are pene-n evantai Este-al păsărilor crai Şi pe coadă stau pictaţi Ochişori mari, coloraţi CLOANŢA: Ştiu ce este, am ghicit E păunul, negreşit Gata, că m-amplictisit Totul ştiu,tot am ghicit! Hai, duceţi-vă de-aici Nu vedeţi că m-adormiţi?
GHICI-GHICI: Cine aduce iar în ţară Mândre păsări călătoare Îmbracă grădina-n floare Şi-ncălzeşte vremea afară? CLOANŢA: Ştiu ce este, m-am gândit E pictorul, am ghicit! TOŢI: N-ai ghicit Clonţato, 107
ALAIUL PRIMĂVERII Primăvara ai scăpat-o!
Primavara este eliberata,Cloanta se retrage si urmeaza prezentarea tuturor florilor de primavara, a pasarelelor,copacilor(caisul inflorit),animalelor padurii.Poate fi adaptata dupa preferinta fiecarei educatoare. Sceneta este scrisa de o colega foarte talentata, Roxana Garlaciov.Eu am redactat doar primul act.
ALAIUL PRIMĂVERII Personaje: Băiatul, Fetiţa, Baba-Iarna, Primăvara, Soarele, Ghiocelul, Zefirul, patru fluturi,două viorele,doi toporaşi, două păpădii, doi ghiocei,un grup de copii. Indicaţii de regie: Băiatul priveşte pe geam şi se adresează Primăverii care răspunde fără a se arăta. În scenă intră furioasă Baba-Iarna care împrăştie în jurul său o mulţime de fulgi. Băiatul: Primăvară, te-aş ruga Ca să crească pe vâlcele Vino iar în ţara mea, Toporaşi şi viorele, Cu alaiul tău de flori, Iar la bunica-n grădină, De berze şi de cocori Flori de aur şi lumină. Şi alungă de pe vale Să răsune în câmpie Iarna cu a ei ninsoare Cântec lin de ciocârlie. Şi dezgheaţă apele, Să curgă izvoarele, Primăvara: Ruga eu ţi-am auzit, Copilaşule iubit, Dar mă tem că-i prea devreme S-alung ale iernii semene, Fiindcă rău s-ar mânia În omăt ne-ar cufunda… Baba-Iarna: Cine oare a îndrăznit Că Baba-Iarna n-a plecat. Şi de rău m-a pomenit? Nu mai e nimeni pe cărare Vreau să aflu negreşit, În văgăuna îngheţată Fiindcă nu mă voi lăsa Şi-i ger cumplit şi bate vântul 108
ALAIUL PRIMĂVERII În sloi îl voi preschimba! Şi-n cor sălbatic câinii latră. Ha, ha, ha! Din nori pufoşi am cernut fulgii Peste pământul îngheţat Să dau de veste lumii toate Băiatul: Vai!...mantia groasă de nea Acoperă din nou pământul, Iar stele mii, de peruzea Împrăştie năvalnic vântul. Iarna: BabaDe ce te miri aşa, copile? Nu ştii că eu împărăţesc Peste tot neamul pământesc Până când sora Primăvară Se va-nfrunta cu mine iară? Fiindcă aşa ne-a hărăzit Al nostru tată, An-iubit. Apoi priveşte în jur şi se miră O,ho!...dar mult am mai muncit! Puterile mi s-au sleit, Însă nu mă voi lăsa Pân’nu mă voi răzbuna Pe acei ce-au clevetit. Băiatul: Dar mi se pare c-a trecut Destulă vreme de când tu Cu sora Toamnă te-ai luptat Şi-alaiul ţi-ai împrăştiat Peste păduri şi peste sat, Şi-ai alungat-o-n larga zare Croindu-ţi haina de ninsoare. Fetiţa: ( priveşte în jur şi adulmecă aerul ) Miroase a mugur crud şi-a iarbă Pe potecuţa din grădină, Din cer, săgeţi de raze calde Îmbracă totul în lumină Şi-i zor şi zumzet prin livadă, Natura parcă s-a trezit. 109
ALAIUL PRIMĂVERII Adevărat să fie oare, S-au prea mult asta mi-am dorit?... Baba- Iarna: Ce spui?...fetiţă mincinoasă Vrei să mă faci să plec acasă. Tu crezi că mă voi speria De-un pic de soare? Ha! Ha! Ha! De voi sulfa, tot va-ngheţa. Soarele : Eu, fire calde de mătase Am răspândit peste grădină Si totu-n jur este cuprins De-o dulce, galbenă lumină, Iar plapuma albă de nea Ce îmbrăca mai ieri pământul A dispărut ca prin mister Căci azi zburdă bezmetic vântul. Vântul: Sunt Zefir de primăvară Şi alerg hai-hui pe-afară, Suflu colo, suflu ici Printre tufe de urzici, Ce scot capul din zăpadă Primăvara să o vadă, Suflu ici, suflu colea, Peste plapuma de nea Ca pe dealuri să răsară Florile de primăvară Şi să plece-acum pe dată Iarna rece şi-mbufnată. Soarele : Din înaltul cerului, Din fundul văzduhului Eu îşi vin în ajutor Ca să ai şi mai mult spor. Îmi ascut săgeţile, Voi topi zăpezile Să umfle pâraiele Şi voi dezbrăca pe dată Iarna rece şi-ngâmfată, 110
ALAIUL PRIMĂVERII Să răsară pe câmpie Florile de păpădie. Ca să urce sus la munte Turmele cele mărunte, Şi să cănte păsărele Colo-n deal, jos pe vâlcele. Baba-Iarna: Aşa să fie oare, zău? Să te cred pe cuvântul tău? Simt că am obosit niţel Dar îl aştept pe Ghiocel, Numai atunci eu voi pleca. E semn ce-aduce Primăvara. Indicaţii de regie: Băiatul se plimbă în cadru şi observă un ghiocel, se opreşte în dreptul lui şi i se adresează: Băiatul: Bună, dimineaţa floare, Ce răzbaţi de sub ninsoare! Ia spune de unde vii Cu straiele-ţi străvezii ? De ce-nclini încetinel Căpuşorul clopoţel, Vrei o veste să îmi dai, Sau ţi-e teamă să mai stai? Ghiocelul: Când m-am trezit, de dimineaţă Şi pleoapele mi-am ridicat, Un fior rece ma-ncercat. Culcuşul alb, călduţ de nea Din jurul meu, nu mai era Şi-atunci m-am întrebat aşa: ,,Să fi venit Primăvara?‖ Şi am strigat la fraţii mei: ,,Sculaţi-vă cu toţii. Hei!.. Că Soarele a încălzit Şi plăpumioara ne-a topit.‖ Curând vecina Viorea Şi-a deschis pleoapele şi ea, Iar sus pe coastă, pe imaş Zâmbea albastrul Toporaş, 111
ALAIUL PRIMĂVERII Fetiţa: Unde locuieşti tu, floare, La pragul dintre hotare? Cine te-a trimis în zori Să fii prima dintre flori? Mi te-a pus pe câmpul gol Iarna rece şi amară, Sau mi te-a trimis ca sol Minunata Primăvară? Ghiocelul: Eu sunt solul Primăverii Şi-adormii în faptul serii Sub o plapumă de nea Când veni iarna cea grea. Însă acum, în sfârşit, Plăpumioara s-a topit Şi din vise, m-a trezit Vânt călduţ de primăvară Ce zburda hai-hui pe-afară. Fetiţa: Sub salcia ce plănge-n râu, Crescut-au iarăşi ghiocei, Gângănii mici se duc la masă Pe rămurelele din tei Şi vin cocoarele în şiruri Întunecând albastra zare Iar puişorii de găină Se scaldă-n razele de soare. Baba-Iarna: Bătrânul Timp trimite semene Ce-mi dau de veste, negreşit Că astăzi este ziua-n care Sorocul mi s-a împlinit, Căci peste mine dau năvală Şi flori şi găze, puişori Iar Soarele semeţ se-nalţă Râzând în hohot printre nori. Vă las cu bine! Aşadar, Plec în palatul de cleştar.
112
ALAIUL PRIMĂVERII Indicaţii de regie: Apare Primăvara şi dansează pe melodia ,,Anotimpurile”de Vivaldi. Ea împrăştie din coşul său flori şi fluturi apoi atinge obiectele din jur cu o baghetă. În acelaşi timp intră în scenă florile şi fluturii. Fetiţa: Ia priveşte, frăţioare! Iar în urmă…ce minune! ... Ce frumoasă arătare Freamăt, clinchet, căntec, zumzet, Păşeşte peste ogoare, Răsare o nouă lume; Unduind uşor, uşor Susură izvoarele, Rochia-i plină de flori! Se umflă pâraiele Ea atinge-ncetişor Încălzeşte soarele, Cu bagheta fermecată Înfloresc grădinile. Fiecare locuşor, Băiatul: Ea e măndra Primăvară, Ce-o aşteptam să apară. Vai, cât de frumoasă eşti, Mai ceva ca în poveşti! Primăvară preaiubită Fii la noi bine-venită! Primăvara: Mulţumesc pentru primire, Berze, stârci, cuci şi cocori, Cât şi pentru găzduire, Care-au venit cu mine-n zori, Fiindcă azi mi-am instalat Au împânzit pădurile, Tot alaiul peste sat, Lunca şi livezile. Peste dealuri şi-n zăvoi, După ce l-am instalat, Sus pe munţi şi jos în văi; De lucru m-am apucat. Fetiţa: Dar spune-mi mândră Primăvară, Anume, tu ce ai făcut? Că eu sunt mică, nu ştiu multe Dar tare mult mi-ar fi plăcut Să pot şi eu să te ajut. Primăvara : Pământul reavăn l-am deschis Lăsând să crească spre lumină Tot bobul mic, ce-a stat să doarmă, Ascuns în stratul din grădină. 113
ALAIUL PRIMĂVERII Şi-am presărat peste câmpii Şi flori şi fluturaşi zglobii. Şi iarbă multă am semănat Peste păşunile din sat. Am risipit pe lângă ape Flori gingaşe, colorate: Viorele, brebenei,scânteioare,clopoţei, Iar în văi şi pe câmpie motocei de păpădie, Colo-n deal, peste imaş buchete de toporaşi. În bătaia vântului, la căldura soarelui, Toate-şi leagănă uşor firavul lor trupuşor Şi miresme-mbietoare răspândesc în larga zare. Indicaţii de regie: Se execută dansul florilor pe melodia,,Primăvara” de Vivaldi. În dans Vor intra pe rand fluturaşii şi albinele. Se vor executa mişcări suggestive. Fetiţa: De când mă ştiu nu am văzut Atâtea frumuseţi de-odată Şi ce parfum şi ce mireasmă Plutesc în jur,parcă mă-mbată! Băiatul: Fluturaşi şi albinuţe Vin copii în cete,cete Printre ele zbor croiesc Şi e joc şi veselie, Să adulmece mireasma Soarele iubit zâmbeşte Raiului cel pământesc. Iar surâsul lui ne-mbie. Indicaţii de regie: Grupul de copii intră în scenă,cântă şi joacă printre flori. Se interpretează cântecele:,,Sărbătoarea primăverii”şi ,,Cu primăvara ne jucăm”. Se vor executa mişcările sugerate de text. Un copil, sau pentru fiecare strofă altul: Primăvară, primăvară, Bun venit la noi în ţară! Că te-am aşteptat cu dor S-aduci gingaş mărţişor, Să împletim între fire Cuvinte de mulţumire Pentru cei ce ne iubesc, Pentru cei ce ne-ngrijesc. 114
ALAIUL PRIMĂVERII Din ramuri, fire şi mărgele Din melci, din scoici şi floricele Lucrat-am mărţişoare mici Pentru părinţi, pentru bunici. Din melci şi scoici am adunat Tot soarele ce a scăldat In razele-i strălucitoare Nisipul umed de la mare. Si fiecare bob de rouă Ce-mbrăca dealu-n haină nouă L-am scuturat din floricele, Să-i fac un dar măicuţei mele. Şi răsucit-am între fire Un dulce căntec de iubire Ca drept răsplată că mă-nvaţă Cum să trăiesc frumos în viaţă. Acum, în prag de ziua ta Aş vrea să-ţi spun şi eu ceva: Măicuţă dragă, te iubesc, Chiar dacă uneori greşesc. Sunt mic şi neastâmpărat Dar cred că nu te-ai supărat Că tu eşti bună tot mereu, Iar eu sunt îngeraşul tău. Ştiu bine că te străduieşti Frumos în viaţă să mă creşti. Măicuţă dragă, nu uita: Întotdeauna voi păstra În gând, învăţătura ta. La mulţi ani, iubită mamă! Azi e ziua-n care-ţi cânt, Toate florile din lume Ţi le-ofer prin acest cânt. Si îţi doresc numai bine Să mă poţi creşte pe mine, 115
ALAIUL PRIMĂVERII Fericire, sănătate, bucurii Si spor în toate, Viaţă lungă, minunată Să mă vezi mare odată! Să poţi spune tuturor: El e scumpul meu odor! Se intonează cântecul ,,La mulţi ani iubită mamă!‖ I II Doamne-mbraci pământu-n soare Tot ce-i viu se mai numeşte Să ne dea iubirea lor, Dragoste, pace senin, Stele faci nemuritoare Câmpul dacă străluceşte Toate daruri mamelor, Pentru mama-i dar divin, Toate daruri mamelor. Pentru mama-i dar divin, Refren: La mulţi ani, iubită mamă! Azi e ziua-n care-ţi cânt, Toate florile din lume Ţi le-ofer prin acest cânt, Ţi le-ofer prin acest cânt.
SCENETA : MAMA MEA E CEA MAI BUNA! Un grup de fetiţe se ceartă: - Mama mea e cea mai bună mamă din lumea asta ! (Adriana) - Ba a mea e cea mai bună!! (Bianca) - Ba a mea!!! (Roxana) - Ba nu, a mea e cea mai buna!! (Lidia) Un grup de băieţi se îndreaptă către grupul de fete: - Fetelor, de ce vă certaţi ? (Costi) - Le spuneam fetelor că mama mea e cea mai bună mamă! (Adriana) - Mama ta? Ia nu mai spune! Cea mai cea dintre toate este scumpa mea mamă! (Lidia) - Ba a mea!! (Bianca) - Ba a mea!! (Roxana) - Hei, fetelor, gata!!Nu vă mai certaţi!!! (Dragoş) - Mai bine ne explicaţi... (Marius) - Chiar aşa, toate vă lăudaţi dar vrem să ştim de ce mamele voastre sunt cele mai bune mame din lume. (Georgian) 116
ALAIUL PRIMĂVERII - Nu e-n lumea asta mamă ca a mea,când dau mamei un pupic,ea mă mângâie un pic îmi zâmbeşte ca un soare şi-o iubesc eu cel mai tare! (Adriana) - Mămica mea e o comoară cu ochi de stele, cu zâmbet de narcise şi zorele, mama mea e o poveste,foarte mult ea mă iubeşte! (Lidia) - Mami e-o hărnicuţă, toată ziulica roboteşte şi niciodată nu boceşte.Ba a mea, a mea-i mai bună! Casa străluceşte lună! (Roxana) - Ce ai zis? Ia mai repetă!Dar pe mama mea o ştii? E frumoasă şi cochetă şi e dulce, măi copii! (Bianca) - Hei, hei! Ia staţi un pic! Dar voi ce credeţi că doar mamele voastre sunt cele mai tari? - Aşa e !! Şi mamele noastre sunt tot atât de bune ca şi mamele voastre. - Cred că mama mea e cea mai bună dintre toate!Mi-a făcut cadou un frate,ce mai frate! ce mai frate! (Cătălin) - Crezi că frăţiorul tău a-ntrecut cadoul meu?Am şi eu o surioară drăgălaşă, de-i căta aşa surioară nu găseşti în astă ţară! (Manu) - Dar a mea-i cea mai aleasă,este foarte curajoasă, cea mai scumpă-i mama mea chiar tăticu-a spus aşa! (Dragoş) - Cum aş face să înving şi pe toţi să vă conving? Puteţi spune ce doriţi,pe mămica-mi cred c-o ştiţi. E cuminte şi frumoasă, adorabilă, duioasă. (Marius) - Ascultaţi încoace, pici: după cum aţi înţeles toate mamele din lume sunt frumoase şi duioase, tandre, dulci, melodioase, gospodine sunt şi bune de nu au perechi pe lume. (Costi) - Mama tot mamă rămâne şi la rele şi la bune. Te ceartă pe cât se poate, Dar din suflet nu te scoate.De greşeşti , ea te iartă.Tu sărut-o şi fă-i din lacrimi bucurie. (Georgian) - Drept mulţumire, hai dragi colegi să le oferim iubitelor noastre mame câteva clipe de fericire! În continuare urmează programul artistic.
ANOTIMPURILE Scenetă Personaje: Tic-Pitic; Crăiasa Vreme; Prinţul; Vântul; Soarele; Primăvara şi alaiul ei: Ghiocei; Lăcrămioara; Mămăruţa Vara şi alaiul ei: Albăstriţa, Fluturaşi Toamna şi alaiul ei: Greieraşul; Furnica; Iarna şi alaiul ei: Iepuraşul, Omul de zăpadă; Fulgi de zăpadă. 117
ALAIUL PRIMĂVERII
Tic-Pitic: Eu sunt Tic-Pitic poştaşul Ce cutreier tot oraşul; Vin cu tolba în spinare Să v-aduc o veste mare La copiii mari şi mici: Ei, dar nimeni nu-i pe-aici? Vântul: Ba suntem şi noi pe-aici Vântul, flori şi gâze mici. Tic-Pitic, în geanta mare, Pentru noi ai vreo scrisoare? Tic-Pitic: Am una c-o veste bună, Hai s-o citim împreună! Fluturaş 1: Dă-mi-o s-o citesc îndată, E o veste minunată: ,,Dragi, copii, dragă adunare, Azi e zi de sărbătoare. Noi, copiii din grupa mare, V-am pregătit o serbare Şi-o să vă spunem o poveste Cum n-a fost şi nu mai este; Cu patru zâne minunate Ce nu trăiesc în palate!” Vântul: Crăiasa Vreme-i a lor mamă Şi toată lumea se întreabă: Care zână-i mai frumoasă, Mai bună, mai luminoasă? Şi-acum, să vedem perând, Anotimpurile venind!
Crăiasa: Ghemul Vremii se-nvârteşte, 118
ALAIUL PRIMĂVERII Nicio clipă nu se-opreşte; Fie ploaie, fie soare, C-aşa-i Vremea, lucrătoare! Prinţul: Bine te-am găsit, Crăiasă, Vreme bună şi frumoasă, Ce lucrezi cu-atâta spor? Este greu, este uşor? Crăiasa: Iaca, deapăn firul Vremii. Prinţul: Spune drepr, Crăiasă Vreme, Nu-ţi este urât Să stai singurică, ,,cuc”? Crăiasa: Nu-mi este urât, băiete, C-am în lume patru fete Care trec pe rând prin ţară, Mama Vreme să şi-o vadă! Soarele( se apropie de ghiocel, care doarme, îl mângâie) Cine-i cel care vesteşte Primăvara când soseşte? Ghiocelul 1 ( se trezeşte ): Cine m-a trezit din somn Şi nu m-a lăsat să dorm? Soarele: Razele mele călduţe, Ce te-au mângâiat pe frunte! Ghiocelul 1: Aşa e, mi-am amintit, O rază de soare mi-a şoptit: ,,Trezeşte-te, trezeşte-te, Primăvara a sosit!” Eu sunt micul Ghiocel Şi-am sunat din clopeţel. Sub zăpadă am adormit, 119
ALAIUL PRIMĂVERII Mulţumesc că m-ai trezit!
Ghiocelul 2: Bună dimineaţa, Soare, Vezi, eu sunt ,,Voinicul floare”, Sunt micuţ şi frumuşel Şi mă cheamă Ghiocel; Eu alung iarna din ţară Şi-aduc dulcea Primăvară Şi mai aduc bucurii, Pentru mama, dragi copii! Primăvara : Eu sunt zâna primăvară Care-aduc belşug în ţară Şi sosesc peste câmpii Cu bănuţi de păpădii. Am sosit, sunt bucuroasă Că aduc vreme frumoasă, Rândunele şi cocoare Şi-alte păsări călătoare1 Crăiasa: Fii aici binevenită, Primăvara mea iubită! Lăcrămioara: Sunt gingaşa Lăcrămioara, Mama mea e Primăvara, Sunt sora lui Ghiocel Şi-s mai mică decât el! Când zăpada s-a topit Şi cerul e însorit, Înfloresc şi-s bucuroasă Că mă i-au copiii acasă! Mămăruţa: Eu sunt Ruţa-Mămăruţa Şi mi-am primenit rochiţa, Ies dimineaţa în zori La plimbare printre flori Şi-ţi spun dragă Primăvară 120
ALAIUL PRIMĂVERII Bun sosit la noi în ţară, Cu căldură şi cu soare, Pentru fiecare floare. Vântul: Primăvara e frumoasă Şi e tare luminoasă, Iar eu, Vântul cel zglobiu Alerg după voi, copii, Că-mi place tare să mă joc Şi nu obosesc deloc. Haideţi, haideţi dragi copii Să jucăm hora-n câmpii! Cântec şi dans pe melodia ,,Înfloresc grădinile” Soarele: Eu sunt Soarele strălucitor, Dau lumină tuturor. Fără mine, pe cuvânt, N-ar fi viaţă pe pământ. Când răsar de dimineaţă, Eu trezesc totul la viaţă, Dau căldură şi lumină Pentru întreaga natură. Crăiasa: După Primăvară vine, Vara cu lanuri de grâne. Fluturaş 1: Eu sunt Fluturaş Mic şi drăgălaş, Prin grădină joc Şi nu obosesc deloc. Şi zbor către Soare, Mă aşez pe-o floare Şi sunt colorat, Parcă sunt pictat! Fluturaş 2: Zbor uşor din floare-n floare Şi mă ridic către Soare, Am aripile colorate 121
ALAIUL PRIMĂVERII În mii de culori pictate Şi când zbor peste câmpii, Mă joc cu drăguţi copii, Alergăm prin dumbrăvioară, Că e cald şi bine-afară! Albăstriţa: Mică sunt şi-s albăstriţă Şi am fusta încreţită Şi mereu privesc cu-alean, Hora ce se joacă-lan. Dar se vede treaba bine, Macii nu privesc la mine, Însă tot sunt bucuroasă c-a venit Vara frumoasă, cu căldură şi cu Soare, pentru fiecare floare. Vara: Eu sunt Vara luminoasă Şi-am venit la dumneavoastră Cu căldură şi cu Soare Pe întinsele ogoare. Mândre spicele de grâu, Cresc înalte pân‟la brâu. Sus, pe bolta azurie, Cântă câte-o ciocârlie Şi-i atât de cald încât, Umblă descheiat la gât, Cocostârcul Gât- Sucit! Cântec: Vara, Vara a sosit! Crăiasa: Vino Toamnă dragă, Că e rândul tău, Ghemul se-nvârteşte, Timpul trece mereu! Toamna: Eu sunt Toamna cea bogată, Toată lumea o aşteaptă Şi v-aduc gutui Şi struguri în vii, 122
ALAIUL PRIMĂVERII Mere dulci şi aromate Le adun în coş pe toate. Frunzele s-au scuturat, Păsărelele-au plecat, Gâzele strâng în cămară Toată truda lor de-o vară! Cântec: A venit iar toamna dragă! Greierele: Cri, cri, cri, Toamnă gri, Nu credeam c-o să mai vii, Înainte de Crăciun, Că puteam şi eu s-adun, O grăunţă cât de mică, Ca să nu cer împrumut La vecina mea, furnică, Fiindcă nu-mi dă niciodată Şi-apoi umple lumea toată Că m-am dus şi i-am cerut! Furnica: Mi-ai cerut? Dar cum să-ţi dau Când tu nimic n-ai făcut? Toată vara-am alergat, Am muncit, am adunat Şi-acum dragă, ai venit Ca să m-ajuţi la gătit? Şi...i-am spus cum a venit: Cine-n vară n-a muncit, Rabde-acum de foame-afară, Cânte şi-acum din chitară! Prinţul: Însă Toamna cea domoală Şi-a strâns frunzele în poală Ca să ţeasă un covor, Pân la anul viitor! Crăiasa: Bate Vântul din apus, Iată, şi Toamna s-a dus; 123
ALAIUL PRIMĂVERII Cade câte-un fulg de nea Şi se-apropie Iarna! Fulgul 1: Fulg de nea, fulgişor, Ca o stea-m căzut din zbor Şi v-aduc o bucurie: Nu-s doar eu, suntem o mie! Însă noi, la căldurică, Ne topim pe loc, de frică! Sunt un fulg şi cel dintâi Şi v-aduc în vânt ninsoare, Drumuri albe peste văi, Sănioare, zurgălăi... Fulgul 2: Eu sunt micul Fulg de nea, Iarna este mama mea, Zbor uşor purtat de vânt Şi m-apropiu de pământ. Şi m-apropiu-ncetişor Pe năsucul tuturor, Însă n-am să zăbovesc, Că poate-am să mă topesc! Iarna: Eu sunt zăna fermecată, Mult dorită şi-aşteptată. Numele meu este Iarnă Şi-aduc albă zăpadă. Cu Soarele eu m-am certat, Apa-n fulgi am transformat Şi-am venit aşa dansând S-aduc zăpadă pe pământ! Cântec: Iarna ne-a sosit în zori Omul de zăpadă: Copiii m-au construit, Toată ziua au muncit M-au făcut dintr-un troian, Gras, fălos şi năzdrăvan! Port pe cap o oală veche, Răsturnată pe-o ureche, Morcov am în loc de nas 124
ALAIUL PRIMĂVERII Dar bujor n-am în obraz. Şi mai am un măturoi Să mă apăr de câini răi. Iepuraşul din tufiş, Mă priveşte pe furiş. Iepuraşul: Brrr...Ce frig poate să fie! Eu sunt Rică-Iepuraşul Iarna ţine-o veşnicie, Mi-am găsit cu ea nănaşul! Mi-e foame, n-am ce mânca Poate-o să găsesc ceva... Uite Omul de zăpadă La un capăt de livadă Şi ce nas frumos mai are: Uite-aşa un morcov mare! Ia să-l strig: Măi bădie, Dă-mi un pic de nas şi mie! Omul de zăpadă: Fugi de-aici iepure rău, Cum să-ţi dau eu nasul meu? Crăiasa: Ei, copii, cred c-aţi aflat Care dintre anotimpuri Este cel mai minunat! Tic-Pitic: Drept vă spun, Eu cred acum Că toate sunt minunate Şi la fel de importante: Primăvara când soseşte Toată ţara înfloreşte, Vara e folositoare: Creşte grâul pe ogoare, Toamna încărcată vineri cu livezile ei pline, Iară Iarna, draga mea, Aduce covor de nea! Toţi: Noi pe toate le iubim Şi pe toate le dorim! 125
ALAIUL PRIMĂVERII
ZÂNA PRIMĂVARĂ - SCENETĂ
Personaje: Zâna Primăvară Copilaşul Ghiocelul Rândunica Soarele Corcoduşul Decorul: scena va fi amenajată cu un covor verde care reprezintă iarba, peste care vor fi presărate flori specifice anotimpului primăvara: ghiocei, zambile, lalele, viorele, etc. Peretele din spate va fi acoperit cu o pânză albastră, reprezentând cerul. Se poate pune o machetă a unui copac înflorit. De asemenea un mic cuib într-un colţ, pentru rândunică. Zâna Primăvară: o fetiţă îmbrăcată în rochiţă verde deschis, pe care sunt prinse floricele specifice anotimpului: ghiocei, zambile, lalele, viorele. Copilaşul: un băieţel îmbrăcat în haine subţirele, de primăvară. Ghiocelul: un copil care poartă un costumaş verde iar pe cap are un clopoţel alb, întocmai ca un ghiocel. Rândunica: o fetiţă îmbrăcată într-un frac negru, pe piept având o pată albă şi una roşie. Soarele: un copilaş îmbrăcat în galben, purtând pe cap o pălărie galbenă cu boruri mari. Corcoduşul: un copil îmbrăcat în costumaş maro, pe braţe având mici flori albe sau rozalii şi frunzuliţe verzi. Apare pe scenă Zâna Primăvară, în aplauzele spectatorilor: Zâna Primăvară sunt Şi la voi eu am venit Iarna grea să o alung Cu-al păsărilor ciripit. Din somn lung eu m-am trezit Şi-am adus peste câmpii 126
ALAIUL PRIMĂVERII Firul ierbii încolţit Buburuze, mii şi mii.
Ghiocelul: Din zăpadă am scos capul Ca un clopot de argint Omul de nea, vai, săracul! Văd că s-a topit! Lungă a fost iarna asta Mult am mai dormit… Să ies la lumina zilei În sfârşit, am reuşit! Intră acum în scenă rândunica, bătând uşor din aripile sale:
Peste mări şi ţări plecată Am fost tot pe drum. Dar e primăvară, iată! M-am întors acum… Un copilaş vesel, îmbrăcat în hăinuţe subţiri, de primăvară, apare sărind şi fluierând şi se alătură celorlalţi: Bate vânt de primăvară Pe la noi pe ulicioară. Uite, văd o rândunică! Unde zbori aşa grăbită? Îmi caut cuibul meu cel drag Mult mi-a mai lipsit… Eu degrab‟ o să-l repar Că am de clocit! ( Rândunica se duce spre cuib şi îl repară cu paie şi pietricele) Mândrul soare apare în strigătele tuturor: Bine-ai venit! Bine-ai venit! Soarele sunt, în sfârşit Dintre nori eu am ieşit. O să încălzesc pământul Călduţ o să bată vântul.
127
ALAIUL PRIMĂVERII Razele mele călduroase Vor mângâia pomi şi case. Pe copii îi scot afară. Este iarăşi primăvară! Copilul (uitându-se către Zâna Primăvară): Prea-frumoasă Primăvară, Te-ai întors la noi în ţară. Corcoduşul a-nflorit, Timp frumos, bine-ai venit! Dând uşor din braţele ridicate spre soare, legănându-se spre stânga şi spre dreapta, în scenă intră şi corcoduşul: Sub ale soarelui raze Mă dezmierd acum. Fraţii mei au flori şi frunze La margini de drum. Avem mii de floricele Cu miresme-mbietoare Uşor scuturăm din ele Parc-ar fi o ploaie! ( aruncă uşor în jur câteva petale albe) Zâna Primăvară : Mă bucur că mă iubiţi! Atunci haideţi, îndrăzniţi Să întindeţi hora mare Chiar aici, cu mândrul soare! Toţi se prind de mâini şi fac o horă, cântând împreună ,,Cântec de primăvară (versuri: Şt. O. Iosif, muzica: Timotei Popovici): Înfloresc grădinile Ceru-i ca oglinda Prin livezi albinele Şi-au pornit colinda. Cântă ciocârliile Imn de veselie Fluturii cu miile Joacă pe câmpie. Joacă fete şi băieţi Hora-n bătătură Ah! De ce n-am zece vieţi Să te cânt natură! După acest cântecel, personajele părăsesc scena în aplauzele publicului.
128
ALAIUL PRIMĂVERII E o sceneta scurta,doar pentru fete ,pe care o puteti face de 8 Martie,pe langa alt program.
SCENETA FLORILOR PRIMAVARA: Cu miresme umplem lunca, Ascultand cuminti porunca, Fluturii de-acum sa zboare, Dintr-o floare-n alta floare. Cu totii ne bucuram Dar mai bine sa-ti cantam. Cantec:”Vine,vine primavaa”. GHIOCELUL: Stati putin si ne-ascultati. Am in lunca atatia frati. Albi si gingasi ghiocei, Nu-s voinici altii ca ei, Nu li-i frica nici de vant, De zapada nici atat. Acaredeti-ma pe cuvant! LALEAUA: Eu te stiu mic si sfiit, Nu te lauda atat. Eu sunt cea mai importanta. Floarea-i toata dantelata, In obraji imbujorata, Iar culorile-mi stau bine, Nimeni nu mai e ca mine. PAPADIA: Mi se pare cumva mie, Sau e mare galagie, Chiaraca sunt sravezie, Tot mi-am pus o palarie 129
ALAIUL PRIMĂVERII Galbena,precum se stie, Iar umbrelele pufoase Parca,parca-s de matase. Le desfac usor ,usor, Ca sa pot din nou sa zbor. BUJORUL: Papadie galbioara Bine ca te-am intalnit, De la zana Primavara, Sa-ti arat ce am primit. O rochita toata roz, Chiar prin fratele Rogoz. Si surata randunica Ca sa nu imi fie frica, Nici de iarna , nici de ger, Ca doar soarele-i pe cer. ALBASTREAUA: Langa voi as vrea sa stau Dragostea mea sa v-o dau, Sa-mi vedeti rochia albastra, Data de vara maiastra. Ea mi-a impodobit rochita, Mi-a dat nume Albastrita, Soarele sa ma sarute Grau-n holda sa m-alinte. MARGARETA: Surioara,iti dau dreptate, Dar nu ma lasa de-o parte, Ca rochita mea e alba, Port la gat galbena salba, Sunt frumoasa si cocheta Lumea-mi spune Margareta Vin in hora langa voi, Sa dansez cu bucurie, Asa cum imi place mie. DANSUL FLORILOR: (Pe o melodie de VIVALDI)-BALET. 130
ALAIUL PRIMĂVERII
RINDUNICA, DE ZIUA MAMEI SCENETĂ
POVESTITOR 1: Mai demult o rândunică Avea-n cuibu-I 7 pui Şi privea la ei sărmana, Ca la chipul soarelui. POVESTITOR 2: De cu zori pornea sageată Căutând pe deal şi văi, Hrană bună şi aleasa Pentru puişorii ei… POVESTITOR 3: Pe când toţi voiau sa plece Curaţi sătui cu mare fală Rândunica istovită A căzut la pat bolnavă POVESTITOR 4: În iubirea-i, nu odată S-a culcat ea nemâncată Dar destul de fericită Că nu s-a-ntâmplat nicicând, Dintre pui s-adoarmă vreunu Ars de sete şi flămând. RÂNDUNICA: Puii mamei, pui,pui,pui Are mama şapte pui Curăţei si hărnicuţi Şi nici unul nu-i desculţ (puii vin iîn jurul ei) POVESTITOR 1: Şi cu ochii plin de lacrimi Ţintă-n ochii fiecărui Zice celor 7 pui RÂNDUNICA: Dragii mamei, eu deaseară Simt în inimă un cui Aripile rău mă dor Şi nici vorbă să mai zbor. Dumnezeu mi-a dat putere Oricând am avut nevoie 131
ALAIUL PRIMĂVERII Să găsesc intr-una , Hrană pentru voi POVESTITOR 2: Şi asa le zice mama Celor 7 pui Ce-i crescuse cu mult greu Şi la bine şi la rău. RÂNDUNICA: Ca nici unul dintre voi Să nu simtă că-i e greu Fiecare să aducă Zilnic, numai câte-un bob de mei. PUII: Mamă te vom ajuta Până te-nsănătoşeşti Şi poţi iarăşi să munceşti PRIMUL PUI: Luni las lucrul la livadă Şi-ţi aduc o supă caldă. AL DOILEA PUI: Marţi mai repede te scoală Că vin când ies de la şcoală. AL TREILEA PUI: Miercuri dupa ce tot cos Îţi aduc ceva de post. AL PATRULEA PUI: Joi când la servici mă duc Vin la tine un minut. AL CINCILEA PUI: Ţi-aduc, vineri, de la farmacie Medicamente să-ţi fie bine. AL ŞASELEA PUI: Eu trec, chiar sâmbătă seara, După ce-am terminat cu mâncarea. AL ŞAPTELEA PUI: Numai plec duminică la munte Şi-ţi aduc un doctor să te-asculte. (ies din scenă pe rând) POVESTITORUL 3: Ascultând cuvântul mamei Au plecat cei 7 pui Şi-au adus în şapte zile Fiecare bobul lui. (intră fiecare pui ,lasă bobul,îşi spun replica) PRIMUL PUI: Eşti cea mai bună mamă! (iese) AL –II- LEA PUI: Să te faci bine! AL-III-LEA PUI: Îti mulţumesc pentru tot! AL-IV-LEA PUI: Cu bine mamă! 132
ALAIUL PRIMĂVERII AL-V-LEA PUI: Pe săptămâna viitoare! AL-VI-LEA PUI: Sănătate multă! AL-VII-LEA PUI: Cu drag, pentru tine o floare! (îi lasă o floare) POVESTITORUL: Mai departe însă puii Beţi de-a slăvilor înalte Fiecare-având nădejdea C-o aduce celălalt, N-a adus nici unul bobul Şi-a rămas sărmana mamă Să le ducă iarăşi dorul. RÂNDUNICA: (singură pe scenă) Puii mamei, pui,pui,pui Am avut 7 pui Cine-mi face-o supă caldă? Cine-mi va aduce apă? Cine îmi va da mâncare? Cine, cine, cine oare? .?????????????????? Vecină vrăbiuţă Hai , te rog, pentru o lecuţă! Cheamă-mi copiii în grabă Să vinăsă mă mai vadă! Vrăbiuţa: Eu îi chem, dar sunt departe, Au treburi în altă parte, I-am sunat dar nu-s acasă La serviciu-s prinşi, dar lasă Stau cu tine şi te-ajut Cum ţi-am spus de la-nceput. (rândunica rămase întinsă jos) POVESTITORUL: Şi cu ochii plini de lacrimi Rândunica a murit. Şi-a rămas de-atunci povestea Tristă, nebăgată-n seamă Că o mamă îşi hrăneşte Trei, patru sau şapte pui, Însă 7 pui adesea Nu pot toţi hrăni o mama POVESTITOR 2: Asta a fost numai poveste, Azi nu credem că mai este Nici un copilaş sau pui Să uite de mama lui Că una-i mama pe pământ E aceea care te-a născut.
133
ALAIUL PRIMĂVERII
MAMEI, PRIMĂVARA –N DAR (scenetă de 8 Martie) Personaje: DANIEL Ghiocei Fire de iarbă Veveriţe Ursuleţul Martinică Ciocănitoare Zâna pădurii Mama DECOR: Aspect de pădure în luna martie; un butuc pe careva se va aşeza Daniel; ghioceii stau pitiţi în spatele butucului. ( Daniel se plimbă preocupat pe scenă, apoi se opreşte la mijlocul ei şi se adresează publicului:) Daniel: Astăzi este sărbătoare, Zi de aur şi de soare, Mamei vreau să-i fac un dar, Ceva ……. extraordinar. De i-aş da o floare mică Un cadou cât o furnică, Un gând dacă-aş desena Mama mea s-ar bucura. Bine de tot m-am gândit La ceva….. deosebit. Stele,lună, univers Ar fi greu s-adun în vers. Nu-i aşa? N-aş reuşi! Primăvara-i mai uşor S-o opresc din caldu-i zbor, Mamei să o dăruiesc Să-i arăt cât o iubesc! Dar să ştiţi că sunt obosit şi supărat .De dimineaţă o caut pe Primăvară şi (oftează) n-o găsesc. Voi naţi văzut-o? Nuu?! (Se aşează pe butuc. Ghioceii se ridică şi-ncep să execute paşi de dans,mişcări ale braţelor,piruete, apoi cântă în cor:) Ghioceii: Ne-a trezit din somn o sărutare Şi de sub zăpadă ne-am ivit. Clopoţelul nostru-i din petale, Primăvară, bine te-am găsit! Daniel: Aţi spus „Primăvară?” Unde e? Arătaţi-mi-o vă rog! Ghiocel 1: Dar tu cine eşti ……mă rog? Daniel: Eu sunt Daniel! Ghiocel 2: Şi ce treabă ai tu cu Primăvara…..dacă nu sunt indiscret? Ghiocel 3: Poate vrea să-i facă vreun rău! Daniel: Eu? Nici vorbă! Am cele mai bune intenţii! Hai, ajutaţi-mă! Ghiocel 4: Daniel, ai văzut primăvară fără ghiocei? Daniel: Nu! 134
ALAIUL PRIMĂVERII Ghiocel 5: Pe noi ne-ai văzut? Daniel: Sigur, vă văd şi acum! Ghiocel 1: Deci ai înţeles că Primăvara e pe-aici! Ghiocel 2: Cine caută, găseşte! (Ghioceii se prind de mână şi ies din scenă râzând.) Daniel (necăjit): Râdeţi voi, râdeţi,dar numai eu ştiu cât am căutat-o astăzi pe Primăvară! (Apar firele de iarbă care dansează şi cântă) Firele de iarbă: Pe pământ am colorat Covor verde,minunat. Vom cânta pentru mieluţi, Vom fugi după ieduţi Şi vom înverzi mereu Ţie n-o să-ţi pară rău! Daniel: Plăpânde fire de iarbă, poate –mi spuneţi voi cum ajung la Primăvară? Firul 1: Adică…să-ţi dăm adresa ei? Daniel(încurcat): Adresa? (neîncrezător) ..O ştiţi? Firul 2: Ca să fiu sincer, de când mă ştiu,pe Primăvară….n-am văzut-o niciodată! Firul 3: Nici eu! Firul 4: Nici eu! Firul 1:Chiar aşa! Ştim când vine,ne bucurăm,ne e dragă,dar n-am cunoscut-o personal. Daniel: Nuu? Firul 2: Dac-o vei găsi,arată-ne-o şi nouă!(Râd zglobiu şi ies din scenă; apar veveriţele care cântă,sar într-un picior,se fugăresc) Veveriţele: Iarna a fost friguroasă Şi am stat mai mult în casă. Avem chef mereu de joacă, Nimeni n-o să ne întreacă! (Deodată se opresc din zbenguială) Veveriţa 1: Ia, te uită, un băieţel! Veveriţa 2: (Îşi drege glasul): Hii….Ce faci pe-aici? Te-ai rătăcit? Daniel: Da de unde! Caut Primăvara! Veveriţa 3: Primăvara?! Ciudată idee! Daniel: Voi n-aţi văzut-o? Aşa …întâmplător! Veveriţa 4: Nu, băiete,dar dacă tu o s-o vezi, tare suntem curioase şi noi cum arată! (Pleacă jucânduse) Daniel(supărat): Ce mă fac? Nimeni nu ştie nimic! Parcă-aş vorbi despre sateliţi sau …farfurii zburătoare! (Apare ciocănitoarea cântând) Ciocănitoarea: Toţi copacii mă cunosc Şi gâzele de mine se feresc. Sunt isteaţă şi le găsesc Ciocănitoare eu mă numesc! Daniel (cu speranţă): Ai spus că eşti isteaţă?N-ai putea să mă ajuţi să găsesc Primăvara? Ciocănitoarea(importantă): Ce să faci tu cu ea? Văd că eşti doar un băieţel! Daniel: Atunci îmi spui? Ciocănitoarea: Ce să-ţi spun? Daniel: Unde pot s-o găsesc pe Primăvară! Ciocănitoarea: Am să încerc! Voi merge la Zâna Pădurii. Ea ştie absolut tot ce se petrece în pădure. O să ne sfătuim ce putem face pentru tine. Daniel(bucuros): Îţi mulţumesc şi te aştept! Ciocănitoarea: La revedere! Pe curând! (Iese şi apare Martinică) Martinică: Am dormit de nu mai pot! Mă dor oasele de tot. 135
ALAIUL PRIMĂVERII Ia să sar să mă îndoi, Că doar sunt un urs de soi! (Sare cu mingea,face tumbe şi se opreşte când îl zăreşte pe Daniel) Ce faci aici,dragă? Nu pari a fi somnoros! Daniel: Nici nu sunt! Martinică: Eu am tras un somn zdravăn toată iarna! Tu n-ai dormit? Daniel: Am dormit,dar nu toată iarna că doar nu-s urs ca tine! (dezamăgit) . Tu abia te-ai trezit şi n-ai avut cum să te-ntâlneşti cu primăvara! Martinică: A?! Pe Măria-Sa Primăvara o cauţi? Caut-o , băiete, că-i tare blândă şi caldă! Ia să plec, fiindcă ştiu bine Că de-acuma e de mine. Să merg fuga în zăvoi, Unde joaca e în toi!..... Daniel: Ce mă fac? Ciocănitoarea nu mai vine…. Oare cine mă poate ajuta? Zâna Pădurii(din culise cu vocea ca un ecou) : Tee vooi ajutaaa euuu! Daniel (foarte uimit priveşte în jur): Care euu? Nu văd pe nimeni! Zâna Pădurii (tot din culise) : Euu Zânaa Păduriii! Daniel: Zână dragă, unde eşti?(Zâna se apropie în spatele lui) Zâna Pădurii: Aici! Daniel(se întoarce ,cu uimire): Vai! Ce frumoasă eşti! Ca-n imaginea din cartea mea de colorat! Zâna Pădurii: Mulţumesc! Daniel (puţin stingherit): Şi ….şi poţi să-mi dai Primăvara s-o dăruiesc mamei? Zâna Pădurii: Pot, fiindcă eşti un băiat de toată isprava! Pentru asta am chemat-o pe mama ta aici! Daniel: Pe mama? Aici? Zâna Pădurii: Da şi vei înţelege singur de ce! Daniel: Mulţumesc, Zână frumoasă şi bună! (Apare mama,Daniel îi aleargă înainte şi o îmbrăţişează) Zâna Pădurii( Bate din palme de trei ori): Să vină Primăvara! (Apar pe scenă toate personajele şi se aşează în semicerc) Ghioceii: Soare blând tu ne-ai dat viaţă! Firele de iarbă: Pretutindeni e verdeaţă! Veveriţele: N e jucăm acum cât vrem! Martinică: De albine… nu mă tem! Ciocănitoarea: Oaspeţi dragi de-acum primim! Toţi: Primăvară-ţi mulţumim! Daniel: Acum înţeleg, dragii mei prieteni! Voi toţi sunteţi Primăvara! Mama: Îţi mulţumesc, Daniel, pentru darul tău! Daniel: Îmi pare rău, mamă, că acesta nu-i un dar pe care să-l poţi lua acasă! Mama: Nici nu-i nevoie! Eu port Primăvara în inimă! Cea mai frumoasă Primăvară eşti tu, bunul meu copil! (Sceneta se poate încheia cu o horă a bucuriei)
NEA MĂRIN ŞI ZIUA FEMEII Scenetă Nea Mărin: Mă, nepoate, mă, mă gândii io ce mă gândii şi zic: - Ia, mă, să-i iau eu fomeii ceva de ziua ei, de 8 Martie. Cădea 8 Martie într-o duminecă. Sâmbătă sara n-am de lucru şi zic: - Auz, Veto, fata tatii, ştii ce mă gândii io? 136
ALAIUL PRIMĂVERII Veta: - Ce te gândişi? Nea Mărin: - Iote, mâine, tot ie zâua ta, aşa că intru io de sărvici în locu tău şi fac prin casă toate ielea de la faci tu. Tu stai şi te odineşti. Veta: - Lasă, Mărine, că le-ncurci, ce te pricepi tu la treburi femeieşti! Nea Mărin: - Iote, mă, la ea, zâc, mare brânză! Şi pe urmă ce treabă mare ai tu mâine, că ie duminecă? Zî tu mie ce ie de făcut şi lasă-l pe mandea! Dacă nu ţ-o plăcea, să nu-mi zâci mie Mărin! Veta: - Bine, iote, te scoli şi tu de dimineaţă, dai de mâncare la orătănii, la găini, la gâşte...Scoli copiii, îl îmbraci pe Mărinel ăl mic, le dai de mâncare şi pe urmă te pui pe gătit şi coci o ţâră de pâine, că a de ieri se sfârşi. Da vezi ce faci de mâncare, să ajungă şi sara. Încolo, nu prea mai sunt multe de făcut: mături bătătura, baţ preşurile din odaia bună, ştergi geamlâcu di la prispă şi, dacă te pricepi, mai ie o ţâră de-mpletit la ilicu lu Mărinel. Sara pui masa, îl scalz pe Mărinel, culci copiii şi speli vasăle. Nea Mărin: - Şi tu ce faci? Veta: - Iote, o să fac şi eu ce faci tu duminica: mă duc pi la comparativă, beau o ţuică cu unu cu altu, viu acasă, mănânc şi mă culc. Da , cum io nu beau ţuică, o să stau p-acasă să te-ajut să te descurci. Nea Mărin: - Ba să-ţi vez de treaba ta, că mă descurc io şi sângur. Mă, frate-miu, mă apucasă aşa un ambâţ, ştii mă apucasă un ambâţ...! Mă sculai io cu noaptea-n cap şi m-apucai de treabă. Mă nepoate, cu orătăniile mă descurcai cum mă descurcai, când să scol copiii fu mare greu. Dacă văzui şi văzui, când zbierai o dată ,,deşteptarea”, săriră toţ în tavan. Ăl mic se sperierău de tot, începu să chirăie de lătrau cânii pe vale, auz? Veta: - Mă, Mărine, pă aşa se scoală copiii? Nea Mărin: - Da cum? Veta: - Ia-i şi tu cu uşurelu, îi mângâi, îi pupi, să-i scoţ uşurel din somn, din vise... Nea Mărin: - Ce să-i pup, fă, nu vez că ăla micu ie ud fleaşcă? Veta: - Păi, schimbă-l! 137
ALAIUL PRIMĂVERII Nea Mărin: - L-aş schimba io, da cine mi-l ia? Veta: - Schimbă-l de scutece, Mărine, nu de tot! Nea Mărin: - Nu pot, zâc, că mă spălai pe mâni să frământ pânea, ştii? M-apucai io de pâne, pusăi făină, pusăi apă, frământai ce frământai, da cam făcea colăreţi. Mă muncii io de le spărsei şi, când să zâc că-s gata, nu ştiu cum făcui şi-mi căzu ţâgara din gurăîn aluat. Mă, frate-miu, o căutai de mă trecură toate năduşelile, dacă văzui că n-o găsesc zâc: - Mă, cine o mânca-o, nărocu lui! Mă gândii io, mă, ce să gătesc, mă, ce să gătesc? Ia să tai io o găină, că m-o pricepe io ce să fac din ea. Ieşii din bătătură, aruncai câteva boabe şi văd o găină aşa..., mai grasă, una porumbacă, înfoiată,aşa....şi cam încrezută, cam îngâmfată. Se uita la mine aşa..., cam de sus. Ei, zâc, ce fac io cu tine acuş...., să vez ce fac io cu tine! Şi, când îmi veni bine, i-aruncai ilicu.n cap, o prinsăi, o opării ş-o jupuii, că cum fu apa hiartă, ce mai..., o jupuii cu chiele cu tot. Da de mâncat n-avusărăm parte s-o mâncăm, frate-miu. Când veni Veta şî văzu ale pene porumbace, zâce: Veta: - Mărine, ce găină tăiaşi tu? Nea Mărin: - Una porumbacă. Veta: - Porumbacă, porumbacă, da pe care? Nea Mărin: - Păi , io de unde să ştiu, ce, le cunosc după nume? Veta: - Unde-i e capu? Nea Mărin: - Iote, colo! Veta: - Mărineee, Mărine, tăiaşi cloşca şi nu mai avea decât vro săptămână şi scotea pui Nea Mărin: Mă...., se făcu Veta foc. Între timp, se arse pânea. Aşa, că la prânz mâncarăm nişte mămăligă rece c-o ţârişcă de lapte afumat. Nici peste zî nu prea avusăi spor. Ba un soi de spor tot avusăi că spărsăi vro două ochiuri la geamlâcu di la prispă. Sara, nici mămăligă nu mai fu, că mâncarăm ceapă cu brânză. Mâncam şi plângeam, ştii. Veta: - Hai, Mărine, lasă, nu fi supărat, io îţi mulţumesc pentru gându ăl bun. N-are nimic dacă le-ncurcaşi, de un-să te pricepi tu la treburi femeieşti? Hai, acu culcă-te, că-i aproape miezu nopţii! 138
ALAIUL PRIMĂVERII Nea Mărin: - Nu mă culc! Veta: - Păi, ce-aştepţi? Nea Mărin: - Mai aşteptăm o ţâră să treacă zâua ta, ş-apoi faci ceva de mâncare , că-mi ghiorăie maţăle de foame.
139
ALAIUL PRIMĂVERII
Serbari de Paste SCENETA DE PASTE
ELI Primavara-ncantatoare, Scoate iarba pe campii, Vin FLORIILE cu soare Si soarele cu FLORII. SEBI Iata zile-ncalzitoare Dupa aspre vijelii, Vin FLORIILE cu soare Si soarele cu FLORII. IULIA Lumea-i toata-n sarbatoare, Ceru-i plin de ciocarlii Vin FLORIILE cu soare Si soarele cu FLORII. ADRIANA Copilita, nu vrei oare, Nu vrei cu mine sa vii, Cand FLORIILE-s cu soare Si soarele cu FLORII? Eu ti-oi dau de orice floare, Mii de sarutari si … mii, Hai ! FLORIILE-s cu soare, Si soarele cu FLORII. ADI ROSOGA Primavara, cum se stie, A deshis cofetarie Si cand totul se-nnoieste, “Vrajitoarea” pregateste Hotarand sa se-ndulceasca,
Munti de cozonac si pasca, Iar cu funda innodata Ouale de ciocolata.
TOTI : Ah, ce gust, ce bucurie, Primavara sa tot fie ! GABI Cu sfiala-n ochi si pasi Iata, vine-un iepuras Imbracat cu-o haina noua, Si pe brat c-un cos cu oua. ALEX - Le-o fi luat dintr-o poiata ? ADI R. - Fugi ca sunt de ciocolata ! ALEX - Uite un alt iepuras… LUIZA - Se tot plimba printre flori… RADU S. Iepurasul Botisor (se prezinta facand o reverenta) : Am pornit incetisor, Prin poieni si prin ponoare Culegand floare cu floare TANIA - Ce tot cauti printre flori ? 140
ALAIUL PRIMĂVERII RADU S. - Caut probe de culori ! TANIA - Si ce vrei sa faci cu ele ? RADU S. - In ulcele fac vopsele ! TANIA - Si la ce iti folosesc ? RADU S. - Oua rosii sa vopsesc ! TANIA - Oua rosii, doar atat ? Ce simboluri ne aduc ?
Astazi in sufragerie Dormitau pe-o farfurie, Necajite si manjite, Zece oua inrosite. Un ou alb, abia ouat, Cu mirare le-a-ntrebat: ALEX - Ce va este, fratioare ? Ce va doare ? Nu va ninge, nu va ploua, Stati gatite-n haina noua, Parca, Dumnezeu, ma ierte, N-ati fi oua…
RADU S. - Rosu ce il pregatesc Sangele Domnului vesteste, Dragoste, fertilitate – le cuprinde chiar pe toate ! TANIA - Mai ai si alte vopsele ? RADU S. - Sigur, iata, am si verde Ce inseamna prospetime, rodnicie, re‟nnoire, Am si galben ca lumina, Recolta sau fericirea ; Albastrul e sanatate, cerul sau virilitate Violet sa ai rabdare, incredere in dreptate, Iar negru-i statornic frate, inseamna eternitate. TANIA - Iti multumim Botisor ! Putem sa si decoram ? RADU S. - Da, sunt de acord cu voi, C-asa-i datina la noi !
(Toate ouale inrosite raspund) - Suntem FIERTE !!! ALEXANDRA Spun eu ou rotund si frez, Ma vezi bine, poti sa crezi ! Toate-si schimb-acum alura Si incep sa dea cu gura: DANIEL - Pan‟ la urma tot nu scap ! LORI - Ne gateste de parada ! LAUR - Ne ciocneste cap in cap !
(Se decoreaza ouale pe copiii costumati in oua.) LARISA
Toate: Si ne zvarle coaja-n strada ! DANIEL - Ce rusine ! LAUR - Ce dezastru ! LORI - Preferam sa fiu omleta ! LAUR - Eu de m-ar fi dat la closca As fi scos un pui albastru ! LORI - Si eu unul violet ! ANDREEA B. - Eu mai bine-ar fi sa tac, Asa galben sunt ca-mi vine Sa-mi inchipui ca pe mine, 141
ALAIUL PRIMĂVERII M-a ouat un cozonac !
Invierea lui Hristos !
TANIA Ajunge, dragi ousoare, Voi stiti ca in sarbatoare, Nu sunteti doar o intamplare Ci vestiti in lumea mare, Pace, viata, impacare, Ne aduceti ziua-NVIERII Lui Iisus, in faptul serii ?
DAVID Si la masa ciocnesc azi Toti copiii cei cuminti Oua rosii si pestrite, Cu iubitii lor parinti. DARIUS Oul rosu si frumos, De-nvierea lui Hristos Toti copiii il ciocnesc, Si pe rand asa rostesc, Cu sufletul curat : - Hristos a inviat ! RADU C. Astfel, ei invata, Ca oul e viata, Si coaja-i subtire, E-a lumii iubire.
DENIS Ce bine-mi pare…Maine-i ziua Cand ma-mbrac frumos, curat, Si spun in loc de “Buna ziua!” Parintilor “HRISTOS A INVIAT!” Si tot asa de-acu-nainte, Vreo nu stiu cate saptamani, Caci eu sunt mic, dar sunt cuminte, Si stiu ce sarbatoare-i maine ! ANDREEA C. Eu stiu “Hristos a inviat!” ceseamna, Caci am o mama buna eu, Ce-n toate serile ma-ndeamna Sa ma inchin la Dumnezeu ! COSMIN Stiu “Tatal nostru” si stiu a spune Si alte rug ice-mi plac nespus, Si stiu sa cant si-o rugaciune, Cu invierea lui Iisus. Si maine, in loc de ruga cea pe care O spun la masa de-obicei, O voi canta frumos si tare, Sa-i bucur pe parintii mei ! Cantec: “Hristos a inviat!” LUIZA In ziua de Paste, Toti copiii se-nvesmanta, Cu port curat si luminos Si parintilor le canta,
MIRUNA Oua cand ciocnim, Noi marturisim, Viata in iubire, Dor de Mantuire. CRISTINA Sosit-a Ziua Invierii, Bucuria primaverii, Toti copiii azi sunt darnici Caci ei stiu ca lui Hristos, Ii sunt dragi numai copiii Cei cu sufletul milos. DIANA Toti copiii buni la suflet, Azi cu bucurie dau, Cozonaci si oua rosii, La copiii care n-au ! DANIEL E sarbatoare pe campie Si-n suflete e sarbatoare Invie firele de iarba Sub ploaia razelor de soare. 142
ALAIUL PRIMĂVERII ALEXANDRA Sunt Pastile cele frumoase, Si-n fire zgomotul strabate, Clopotnita-si indoaie trudnic Incheieturile uscate. SEBI Clopotele suna… Suna, suna … si rasuna ! Lume multa se aduna ! E vreme de sarbatoare, Iata, vin cu mic cu mare, Vin crestini sa se-ntalneasca, De Hristos sa-si aminteasca. LORI Cu mii de ani in urma, Odata cu pamantul, S-a nascut DOMNUL CEL BUN, NAZARITEANUL SFANTUL. ANDREEA C. Maica Sfanta Preacurata, A colindat lumea toata Pe Fiul Sfant ca sa-L nasca, Si ni_l aduse pe lume, Izbavind pacate multe. (Se canta “Imnul Maicii Domnului”) ELI Sub o salcie inalta, Maica Sfanta s-a oprit, Si cu vocea-ndurerata, Catre salcie-a grait : DIANA “- Salcie, daca ti-e mila Apleaca-ti crengile-n jos, Ca sa fac si eu cununa, Pentru fiul meu Hristos, Fiul meu e sus pe cruce, In dureri si-n mare chin, Si cu dor la El m-as duce,
Cununa ca sa I-o schimb.”
GABI Atunci salcia miloasa, Crengile si-a aplecat, Maica a facut cununa, Si la Golgot‟ a plecat. LARISA Dar iudeii nu voira O cununa fara spini, Ei voiau ca El sa moara, In dureri si-n mare chin. DAVID De-atunci salcia miloasa, Nu s-a mai „naltat in sus, A ramas tot aplecata, Ca sa-L planga pe Iisus. IULIA In primavara visului curat, Au inflorit si zarzarii si merii, Si-acum aflam parca intaia oara, Cum ca de Pasti Hristos a inviat ! ADRIANA Patrunsi de focul viu din adevarul, Ce existentei noastre i-a fost dat, De sacrificiul lui Iisus – vom spune : Ca EL – “cu adevarat a inviat !” DENIS Si daca totul : pom si floare, Si pasare si rau, Slavesc pe Domnul, In veci si noi TE-om slavi, Doamne Si-n vezi TE-om preamari !
Cantec : “Blandul pastor” 143
ALAIUL PRIMĂVERII
144
ALAIUL PRIMĂVERII PAŞTE - SARBATORILE BUCURIEI (sceneta)
PERSONAJE: Bunicul Bunica Nepotica Ingerasii Copiii DECORUL: daca este posibil, ca fundal doua desene reproducand icoanele intrarii in Ierusalim a Domnului si Invierii; pe jos,crengute inmugurite sau unflorite, iarba, flori. RECUZITA: aripi de ingeras aure, camasi albe lungi, peruci albe realizate din lana, ochelari, imbracaminte sobra pentru bunici, copiii pot fi imbracat de sarbatoare, dupa dorinta parintilor.
CANTEC: Leagana vantul Ramuri in floare Rade pamantul De-atata soare. Zboara albine Si fluturi mii, E cald si bine Azi, de Florii De dimineata Clopote bat Lumea-n biserici S-a adunat: Copii si mame Sfiosi se-nchina, Cerul revarsa Spre ei lumina. Canta priceasna Pe glasuri,corul, Ne sta aproape Mantuitorul. Aripi de inger Ne impresoara, Pacea iubirii In noi coboara!
NEPOTUL: Bunicule,de ce aceasta zi Este numita,,Sfintele Florii”? De ce doar ea-ntr-atatea sarbatori
Isi leaga numele de cer prin flori? BUNICUL: In orice primavara, de Florii, E sarbatoarea marii bucurii, Cand pe Iisus noi il intampinam Si cantece de slava-i inaltam. BUNICA: Atat de mult iubit-a Dumnezeu Aceasta lume, drag copilul meu, Ca pentru ea, pe Fiul Sau Cel Sfant Ni l-a trimis in dar pe-acest pamant. Iar Fiul Lui atata ne-a iubit Ca s-a lasat pe Cruce rastignit, Dorind prin jertfa lui imparateasca Pe oameni de pacat sa-i mantuiasca. Despre Florii si Pasti-datini crestineAm sa te-nvat sa stii ce se cuvine. Invatatura mea de-ai s-o primesti, Poti jertfa lui Iisus sa rasplatesti! (Bunicul si bunica se retrag si intra ingerasii) INGERUL 1: Fiul Domnului Cel Sfant S-a nascut pe-acest pamant, Din Maria Preacurata Intr-o pestera de piatra. 145
ALAIUL PRIMĂVERII Irod, mare imparat Peste tot l-a cautat Cu intreaga oaste a sa, Dorind viata sa ii ia. Maica Sfanta a fugit Si-a ajuns in Egipt Si apoi in Nazaret, Cu Iosif cel intelept. Acolo, micul Iisus A cresut, precum s-a spus, Si la treizeci de ani S-a intors printre sarmani. INGERUL 2: Colindand aceasta lume, In ierusalim anume, A voit sa poposeasca Faptele sa-si savarseasca; Multi bolnavi a vindecat Multi sarmani a mangaiat, Rugandu-se cu iubire Pentru-a lumii mantuire. INGERUL 3: Poporul l-a-mtampinat Si pe drum i-a asezat Haine scumpe, matisori Si buchete mari de flori. Imn de slava i-au cantat, Si l-a binecuvantat! INGERUL 4: De atunci, iubiti copii, Totdeauna de Florii, Pe Iisus il asteptam Si in taina-i inaltam Gand curat de multumire Pentru marea lui iubire. Hai si azi, cu mic cu mare, Sa culegem cate-o floare Si cu suflet luminos Sa i-o ducem lui Hristos! … (intra in scena bunicii) NEPOTICA : Bunica draga,poti sa-mi spui si mie De ce de Pasti se-nalta in campie Graul cel verde-n lanul matasos, Vestind cu bucurie Invierea lui Hristos?
De ce se-aprinde cerul in noptile cu luna Si-n jurul unei stele toti ingerii se-aduna Sa stea la sfat, in taina si lumea s-o vegheze, Pentru ca toti copiii cu ingeri sa cvegheze?
NEPOTUL: De ce tresare pleoapa in visul cel frumos Al pruncilor ce-l simt aproape pe Hristos? De ce se-asterne pacea in cer si pe pamant Cand dorm zambind copiii cu dumnezeu in gand? BUNICA: De ce? Va spun indata si sa m-ascultati bine: Asa a spus Iisus-,,Lasati pruncii la Mine!” Si pruncii il urmeaza cu fiecare pas Si in lumina zilei si in al noptii ceas.
BUNICUL: El pentru voi,copiii, murind a inviat Sa fie lumea toata iertata de pacat Si tot ce-n schimb va cere, este sa fiti cuminti, Sa cresteti in credinta iubindu-i pe parinti. INGERUL 5: In graul din campie e chipul lui frumos, In strugurele dulce, e urma lui Hristos. De-aceea , primavara, cand Pastile-s aproape, Lanul de grau e mare, cu inverzite ape. In taina lui adanca se coace painea ta, Pe care Dumnezeu se-ndura sa ti-o dea Si fiecare boaba de vie-i picatura Din Sfanta si Curata lui cuminecatura. INGERUL 6: Atatea lucruri bune-ti trimite Dumnezeu Si-asa putin iti cere sa-i dai, copilul meu, Deci, ia, te rog, aminte la toate cate-ti spun Si fii mereu cuminte, ascultator si bun! Si vei vedea rasplata: de Pasti, un ingeras, Copiilor cuminti din sat sau din oras, Le va trimite Domnul, cu daruri, oua rosii, 146
ALAIUL PRIMĂVERII Ca sa ciocneasca si ei, precum ciocneau stramosii. COPILUL 1: Va multumim de sfaturi! Cu drag vi le-am primit Si astazi, cu iubire, si noi am pregatit Pentru Florii si Pasti, cu-a anilor masura Un strop de-ntelepciune din sfantanvatatura.
COPILUL2: Fiti buni si ascultati-i, iubitii mei parinti, Cum stiu sa il cinsteasca copiii cei cuminti Pe Iisus, ce-n iubire traind, ne-a invatat Sa il purtam in suflet cu tot ce ne-a lasat! CANTEC: ,,Tot ce e pe lume are-un rost anume…” COPILUL 3: Dintre darurile toate Ce ne-au fost de Domnul date Unul foarte insemnat Este ingerul lasat Chiar din ceasul cel dintai Sa ne stea la capatai! Nu-i pe lume copilas Sa nu aiba ingeras, Daruit de Dumnezeu Ca sa-l apere mereu, Pasii sa-i calauzeasca De tot raul sa-l fereasca, Mintea sa i-o lumineze Somnul noptii sa-i vegheze! COPILUL 4: Daca-n fiecare seara Cand s-antunecat afara, Orisice copil cuminte Va rosti cu glas fierbinte ,,Inger, ingerasul meu” Multumind lui Dumnezeu, El, din mila lui Hristos, Va creste un om frumos! COPILUL 5: Ingerul lui dumnezeu Esti si tu si sunt si eu! Daca zi de zi, cuminti, Ascultandu-i pe parinti,
Suntem harnici, silitori, Mereu binevoitori, Fiecare copilas Poate fi un ingeras. Si mamica, la culcare Dandu-ne o sarutare, Ne va sopti dragastos: -,,Ingerul mamei, frumos!” COPILUL 6: Dragul mamei copilas, Nu poti sa fii ingeras Daca nu te porti frumos Si nu esti politicos! Cuviincios si-ascultator, Harnic, bun si iubitor Sa fii zi de zi de vrei Sa stai printre ingerei! COPILUL7: ,,Buna dimineata dragii mei parinti!” Spun cand se trezesc copiii cuminti Iar dupa dejunul proaspat si gustos Totdeauna spun :,,Multumesc frumos!” Cand la gradinita pleaca,i-o placere Sa-si salute fratii cu:,,La revedere!” Iar ajunsi in clasa lor cu jucarii, Ei spun ,,Buna ziua” celorlalti copii. Ca-s la grupa mica sau la grupa mare La fel o saluta si pe educatoare. Doar asa vor creste cuminti si frumosi Daca zi de zi sunt politicosi! COPILUL 8: Dumnezeu asa a spus: Fii cuminte si fa bine, Cand ti-e greu, priveste-n sus Si ma cheama langa tine! Chiar si muntii daca vrei, Poti sa-i muti din drumul tau Daca ajutor Ma iei Si la bine si la rau! COPILUL 9: O minciuna cat de mica, Ca neghina, se ridica Intr-un lan de grau si creste Pana cand il nimiceste. 147
ALAIUL PRIMĂVERII Daca vrei sa fii om bun Sa asculti ce am sa-ti spun Cand cuvantul ti-l rostesti, De minciuna sa-l feresti! COPILUL 10: Pe cararea din gradina, Printre flori, pe innoptat, Iepurasul o sa vina Cand copiii s-au culcat. Si intrand tiptil,in case Prin odaile curate, Tuturor o sa le lase Oua rosii, minunate. Daca vreti sa-i multumiti, Dupa ce v-at desteptat Salutati-i pe parinti Cu:,,Hristos a inviat!” El de sus, din cer, aude Ce frumos ati salutat Si atunci, va va raspunde: ,,Adevarat a inviat!” COPILUL 11: Pentru mine, pentru tine, Pentru gandul cel curat, Pentru tot ce este bine, Azi, Hristos a inviat! Pentru viata in iubire, Pentru tot ce am sperat Pentru a noastra mantuire, Azi, Hristos a inviat! Pentru postul lung, in care Sufletul ne-am curatat, Pentru clipa de iertare, Azi, Hristos a inviat! Pentru prunc si pentru mama, Care cred cu-adevarat In lumina ce ne cheama Azi, Hristos a inviat!
Cu suflet curat: ,,Hristos a inviat!” Astfel, ei invata Ca oul e viata Si coaja subtire E-a lumii iubire. Oua cand ciocnim Noi marturisim Viata in iubire, Dor de mantuire. (La final, cu totii canta un cantec) CANTEC: Ai grija gura mica ce vorbesti-bis Vorbele sunt bune, rele, Dar alege dintre ele Ce-i placut lui Dumnezeu Mereu, mereu! Ai grija urechiusa ce asculti –bis Ca in lumea asta mare Ce aude fiecare Mai ales daca esti mic Nu uiti nimic! Aveti grija ochisori la ce priviti! –bis Lumea-i plina de pacate Iar voi le vedeti pe toate Dar luati pe-al vietii drum Tot ce e bun! Ai grija piciorus, pe unde treci!-bis Drumuri multe-ntortocheate Te imbie toate, toate, Dar tu tine drumul drept Fii intelept! Daca vrei sa fii cuminte, Sfatul meu sa-l porti in minte Si cu tine, Dumnezeu Va fi mereu!
COPILUL 12: Oul rosu si frumos, De-Nvierea lui hristos Toti copiii il ciocnesc Si pe rand, asa, rostesc, 148
ALAIUL PRIMĂVERII (Cortina) Sceneta este preluata din cartea ,,Serbarile copilariei”,vol.I de Lucia Muintean
SCENETE PASTI - A INVIAT SAU NU? Leşinul 5 minute 2 fete sau 2 băieţi Teoria leşinului: „Nu a fost vorba de nici o înviere‖ Liz – (intră sărind, înfăşurată din cap până în picioare ca şi o mumie, inclusiv braţele) Debaraua este chiar aici. Amy – (o urmează având în mâini fâşii de pânză) Ascultă, nu sunt sigură că vreau să facem acest lucru. Liz – Am ştiut că vei încerca să ieşi din joc. Amy – Nu încerc să ies din nici un joc. Liz – Ţi-e teamă că eu voi avea succes şi că vei pierde pariul. Amy – Nu despre asta este vorba. Am citit mult despre acest subiect şi nu este nici o posibilitate ca … Liz – … Îţi este pur şi simplu teamă că eu voi dovedi teoria LEŞINULUI şi că va trebui să încetezi să mai mergi la biserică. Amy – Teoria LEŞINULUI? Liz – Da. Voi creştinii aţi înţeles totul greşit. Iisus nu a murit cu adevărat pe cruce. El doar a leşinat. Îţi voi arăta cum anume S-a trezit Iisus din leşin în aerul rece din mormânt şi cum a scăpat din acesta. Amy – Nu ai nici o idee despre ce s-a întâmplat. Liz – Avem un pariu, sau nu? Amy – Ei bine, avem. Dacă demonstrezi că Iisus nu a înviat din morţi … Liz - Nu vei mai merge la biserică. Amy – Nu ar mai fi nici un motiv ca să mai merg la biserică. Dacă Iisus nu a înviat din morţi, nici eu nu voi învia. De ce să mai vreau să merg la o biserică în care să mă închin unui Dumnezeu care m-a minţit? 149
ALAIUL PRIMĂVERII Liz – Bun. Atunci, să-i dăm bătaie. (sare) Amy – Aşteaptă. Liz – (se opreşte) Ce? Amy – Vreau ca ŞI TU să fii în cunoştinţă de cauză despre partea TA din pariu. Liz – Nu este nici o şansă ca eu să pierd! Amy – (îşi încrucişează braţele) Liz – Bine! Dacă pierd, promit să merg cu tine la biserică. Acum, hai să mergem la mormânt. (sare) Amy – Aşteaptă. Liz – Acum ce mai e?! Amy – O debara nu este un mormânt. Liz – Oh, acum începi să îmi pui beţe în roate. Amy – Ei bine. Voi lăsa ca lucrurile să decurgă aşa cum vrei tu. Dacă eşti gata să îndeplineşti toate celelalte condiţii ale înmormântării, voi pretinde că debaraua este un mormânt atunci când uşa este închisă şi sigilată. Liz – Doar nu vrei să sigilezi uşa de la debara, în timp ce eu sunt înăuntru, nu? Amy – Păi, acesta este planul. Ştii, de fapt, mormântul era sigilat. Liz – Stai puţin. Dacă sigilezi uşa, voi rămâne fără aer în câteva ore. Amy – Nu ar trebui să îţi ia prea mult ca să scapi. Liz – Însă ai spus că Iisus a stat în mormânt pentru trei zile. Amy – Este adevărat. Liz – Asta înseamnă că şi El trebuie să fi rămas fără aer în câteva ore. Amy – Poate că a durat chiar mai puţin decât atât. Liz – Ce vrei să spui? Amy – Martorii oculari spun că oamenii trebuia să se aplece ca să poată intra în mormânt. Acest lucru înseamnă că mormântul era probabil mai mic decât această debara. Liz – Ascultă, poate că ar trebui să stai pe aproape până când eu reuşesc să ies, bine? Amy – De ce? Liz – Ei bine, dacă nu pot să dau jos fâşiile acesta de pe mine până când rămân fără aer? Amy – (merge spre debara) Fii fără grijă. Vei avea un mare avantaj în mormânt, faţă de Iisus. Liz – (o urmează, sărind) Cum adică? 150
ALAIUL PRIMĂVERII Amy – Ei bine, mai întâi, nu te voi biciui până când spatele îţi va arăta ca o carne tocată, şi nici nu te voi plesni peste faţă, sau să îţi smulg barba din rădăcini, ori să te înjunghii în inimă. Liz – I-au făcut toate astea lui Iisus? Amy – Asta spun martorii oculari. Liz – Ascultă. Doar nu vei vrea să … Amy – Nu! Sigur că nu! Şi, spre deosebire de Iisus, vei putea să îţi foloseşti pe deplin braţele. Liz – (se opreşte) Adică vrei să spui că Iisus nu putea să îşi folosească mâinile? Amy – (se opreşte) Nu. Liz – De ce nu? Amy – Piroanele care au trecut prin încheieturile de la palmele lui Iisus probabil că au distrus nervii şi I-au imobilizat în mod total mâinile. Liz – Oh, dezgustător! Amy – Aşa este. Şi faptul de a atârna pe o cruce în modul în care a atârnat El, probabil că a făcut ca amândoi umerii Săi să fie dislocaţi. Liz – Dislocaţi? Amy – Da, crucificarea scoate umărul din încheietură. Liz – Groaznic! Ei bine, vreau cu adevărat ca această demonstraţie să fie autentică. Voi deschide uşa cu picioarele. Amy – De fapt, Iisus nu putea să Îşi folosească nici picioarele. Liz – De ce nu? Amy – Ei bine, pironul care a străpuns gleznele sale probabil că i-a distrus nervii picioarelor. Probabil că şi acesta erau paralizate. Liz –Păi, atunci, mă voi propti cu tot trupul în uşă pentru a o deschide. Amy – Asta presupunând că poţi să stai în picioare, ştiind că ai gleznele distruse. Liz – Vai, vai, îmi pui iar beţe în roate! Amy – Nu cred că o piatră care cântăreşte o tonă îţi va pune beţe în roate. Liz – O piatră de o tonă? Amy – Şi, apoi, desigur, de îndată ce Iisus a rostogolit piatra, a dat de gărzile înarmate. Liz – Gărzile înarmate?! Amy – Conform martorilor oculari, guvernatorul Pilat a pus câţiva ostaşi romani care să stea şi să păzească mormântul. Odată ce Iisus ar fi dat la o parte piatra de 151
ALAIUL PRIMĂVERII la gura mormântului, ar fi trebuit să dea peste gărzi. Cred că, pentru a fi autentici, ar trebui să îl pun pe câinele meu să păzească uşa. Liz – Dobermanul tău Pincher? Amy – Vrei ca aceasta să fie o demonstraţie comparabilă cu ce s-a întâmplat în realitate, nu-i aşa? Liz – Ei bine, da, însă câinele tău nu mă place. Amy – Ar trebui să fie mai uşor cu un câine decât cu o duzină de ostaşi cu săbii şi suliţe, nu crezi? Liz – Nu ştiu. Câinele tău s-a uitat întotdeauna la mine ca şi cum aş fi următorul lui prânz. Amy – Cred că câinele meu este cea mai mică din grijile tale. Liz – Ce ar putea să fie mai rău decât să fii mâncat de un câine? Amy – (pleacă spre debara) Cred că îţi va fi foarte dificil să îţi scoţi învelitorile de pe cap. Liz – (sare) Ce învelitori pentru cap? Vrei să spui că îmi vei înveli şi capul? Amy – Da, Biblia spune că tot trupul lui Iisus a fost înfăşurat în pânză şi că această pânză era îmbibată cu aloe şi cu alte mirodenii. Liz – (se opreşte) Vrei să spui că îmi vei acoperi gura? Amy – Păi, sigur. Liz – Dar dacă îmbibi cu mirodenii fâşiile peste gura mea, nu voi mai putea să respir! Amy – Cred că vei avea la dispoziţie trei minute înainte ca să îţi pierzi cunoştinţa. (iese) Liz – (se întoarce şi iese, sărind, în direcţia opusă) Oh, bine, în cazul acesta … Amy – (se întoarce, o urmează) Unde mergi? Liz – Mă duc să mă pregătesc pentru a merge la biserică.
SERBAREA DE PASTE BIRUINŢA VIEŢII—Învierea domnului Să-l primim cu bucurie pe Domnul nostru Iisus Hristos, cel înviat din mormânt. Sărbătoarea Învierii să ne aducă în suflet lumină, dragoste şi împăcare, să avem gând bun şi curat pentru toţi semenii noştri şi, împreună, să aducem mulţumire Celui înviat din morţi! 152
ALAIUL PRIMĂVERII Se cântă :
Hristos a inviat din morţi Cu moartea pe moarte călcând Şi celor din mormânturi Viaţă dăruindu-le. Au tremurat stăpânii lumii La glasul marelui profet Şi-un duşman văzură-n fiul Dulgherului din Nazaret. El n-a venit să răzvrătească, Nu vrea pieirea nimănui. Desculţ, pe jos colindă lumea Şi mulţi hulesc în urma lui. Şi mulţi cu pietre îl alungă Şi râd de el ca de-un smintit. Dar el zâmbeşte tuturora Atotputernic şi smerit. El orbilor le dă lumină Şi muţilor le dă cuvânt, Pe cei bolnavi îi întăreşte, Pe morţi îi scoală din mormînt. Şi tuturora deopotrivă Împarte darul Lui ceresc Şi celor care cred într-însul, Şi celor ce-l batjocoresc. Urască-l cei fără-de-lege! Ce-i pasă Lui de ura lor? El a venit s-aducă pacea Şi înfrăţirea tuturor. Din toată lumea asupriţii În jurul Lui s-au grămădit -2Şi vijeliile de patimi La glasul Lui au amuţit. Fiţi buni cu cei ce vă insultă, Iertaţi pe cei ce vă lovesc Iubiţi pe cei ce-n contra voastră Cu duşmănie se pornesc. Cât bine, câtă fericire Şi câtă dragoste-ai adus 153
ALAIUL PRIMĂVERII Şi oamenii drept răsplătire Pe cruce-ntre tâlhari te-au pus. Au râs şi te-au scuipat în faţă Din spini cunună ţi-au făcut Şi în deşarta lor trufie Stăpâni asupră-ţi s-au crezut. Aduceţi piatra cea mai mare Mormântul să-l acoperiţi, Chemaţi străjerii cei ageri Şi străji de noapte rânduiţi. S-au veselit necredincioşii C-au pus luminii stăvilar, Dar ea s-a înteţit în focul Durerilor de pe calvar. Şi valurile neoprite Peste pământ se împânzesc Ducând dreptate şi iubire Şi pace-n neamul omenesc. Voi toţi ce-aţi plâns în întuneric Şi nimeni nu v-a mângâiat Din lunga voastră-ngenunchere Sculaţi! Hristos a înviat! Se cântă Din mormântu-ntunecat Azi Hristos a înviat A-nviat, a-nviat Lumea iar s-a luminat. Îngerii din ceruri sus Cântă slava lui Iisus Lui Iisus, lui Iisus Care viaţă ne-a adus. Iară noi în lume jos Dăm mărire lui Hristos Lui Hristos, lui Hristos Care din păcat ne-a scos. Păsările ciripesc Toate florile-floresc Înfloresc, înfloresc Paştile sărbătoresc. Să cântăm cu-adevărat Azi Hristos a înviat 154
ALAIUL PRIMĂVERII A-nviat, a-nviat Viaţă veşnică ne-a dat. Era seară liniştită Cu cerul senin Când fu cina pregătită Fiului divin.
El veni cu-ai lui la masă În locul gătit Şi-apoi cu voce miloasă Astfel a vorbit
Fraţii mei, sosit-a ceasul Să ne despărţim Voi să nu pierdeţi curajul Căci iar am să vin.
Trebuie să vină toate Cele ce s-au scris Voi fi judecat la moarte Şi pe cruce-ntins.
Dar vă spun mai dinainte Pentru ca să ştiţi Că din voi unul mă vinde Cu treizeci de-arginţi.
Atunci toţi se îndreptară Către-nvăţător Şi pe rând îl întrebară Cine-i trădător.
Când veni rândul lui Iuda Întrebă şi el Nu cumva voi fi eu, Doamne, Fiul cel mişel.
Tu eşti, Iuda! Zise Domnul Du-te mai curând Iată-acum sosit-a ceasul Să faci ce-ai de gând.
El atunci îndată merse Către –acel sobor Unde se-aştepta cu sete Al Domnului omor.
Acolo-şi vându stăpânul Iuda cel mişel Şi printr-un sărut făţarnic Îl predă pe el.
Ei l-au dus la judecată Şi l-au osândit Ca pe cruce, cu ocară Să fie răstignit. Chiar şi Petru, ucenicul Cel iubit al Domnului De trei ori se lepădase “N-am fost mâna dreaptă-a Lui!” Se cântă
Ah, ce singur ai fost, Doamne! Cât ai fost de părăsit! Suferind cumplit prin moarte Pentru ce mult ne-ai iubit!
Pe crucea din dealul iubirii 155
ALAIUL PRIMĂVERII Pe culmea lipsită de flori Se stinge făclia iubirii Privind spre albastrele zări. Te plânge izvorul din vale Şi raza de soare-n amurg Se scutură florile-n cale Şi stelele toate s-ascund. Ce mulţi ţi-au aflat în iubire Izvorul de dulci mângâieri Iar astăzi privirea-ţi spre culme Îi caută şi nu-s nicăieri. Doar maica aleargă la cruce Priveşte spre cer suspinând În locu-i să rabde s-ar duce Pe lemnul de groază murind. Iar ochii ce-au plâns în grădină Se-ndreaptă spre cer rugători Spre cel ce durerile-alină Se roagă al meu salvator. Părinte-al iubirii sublime Le iartă cumplitul păcat Al meu duh se-ndreaptă spre tine O, iartă-i că nu ştiu ce fac.
Pe Golgota crucificat Iisus privea îndurerat Mulţimea ce-l batjocorea Cu hulă şi ocară grea,
Cu pumni spre El s-au ridicat Aceleaşi mâini ce L-au rugat Şi gloata toată ce trecea De răstignirea lui râdea.
Iară durerea-l cuprindea Căci trupul tot îi sângera Că biciurilor ei L-au dat Cu spini L-au încununat.
În setea ce îl mistuia Fiere-n oţet i-au dat să bea. Şi trupul său crucificat De cuie era sfâşiat.
De Iuda el a fost trădat Iară de Petru lepădat. Toţi ucenicii L-au lăsat Când gărzile L-au arestat.
Iar lângă el acum mai sta Doară Ioan cu Maica Sa. Tristeţe-n suflet pătrundea Gândindu-se la mama sa. 156
ALAIUL PRIMĂVERII O, Maică, a zis îndurerat! Nu plânge, căci aşa mi-e dat. Dar singură nu te-oi lăsa Pe-acest pământ,o, maica mea!
Tu şi Ioan nu m-aţi lăsat Singur pe cruce lepădat. De-aceea fi-vei maica sa Iar el ca fiu al tău va sta.
Sfârşitu-mi simt apropiat, Mi-e sufletul îngreuiat, căci, iată mor nevinovat Jertfindu-mă pentru păcat.
Iar cei ce cred în jertfa mea Vii vor rămâne pururea! Căci viaţa pentru voi mi-am dat Dar din mormânt am înviat!
Se cântă
HRISTOS DIN MORŢI A ÎNVIAT Refren A înviat, a înviat! Hristos,Hristos,Hristos A înviat!
DIN CER UN ÎNGER A STRIGAT –refren după fiecare vers SI IADUL S-A CUTREMURAT MORMINTELE S-AU DESPICAT S-APRIND LUMINILE ÎN SAT PE TOŢI DE MOARTE NE-A SCĂPAT O LUME-NTREAGĂ A STRIGAT ADEVĂRAT, A ÎNVIAT! Şiroaie de sânge îţi curg pe obraz, Şi-n ochii tăi lacrimi s-ascund. Sub lemnul durerii Tu luneci şi cazi, Iar spinii în carne-ţi pătrund. Adâncă-i durerea ce-n suflet o strângi! Urcuşul Golgotei e greu, Iar cel pentru care Tu suferi şi plângi Iisuse, Iisuse, sunt eu. Sub ploaia cumplită a pumnilor grei, Te rogi pentru cei ce te bat Părinte, ai milă de duşmanii mei, Şi iartă-i , ei nu ştiu ce fac. Tu om al durerii, de toţi părăsit, Pe cruce te stingi, luminând. A morţii putere prin moarte-ai zdrobit În lume speranţa-aducând. Iisuse, la tine mă-ntorc azi, căit, 157
ALAIUL PRIMĂVERII Şi ştiu că Tu n-o să mă cerţi, Eu, omul cel josnic ce-atunci Te-am lovit, Plângând azi te rog să mă ierţi! Vă cheamă Domnul slavei la lumină, Vă cheamă mucenicii-n veşnicii, Fortificaţi biserica creştină Cu pietre vii zidite-n temelii. Să crească-n inimile voastre Un om născut din nou armonios Pe sufletele voastre să se-mplânte Pecetea Domnului Iisus Hristos. Un clopot tainic miezul nopţii bate Şi Iisus coboară pe pământ Din piepturile noastre-nsângerate Răsună imnul Învierii sfânt. Veniţi, creştini, luaţi lumină Cu sufletul smerit, purificat, Veniţi, flămânzi, gustaţi din cină, E nunta Fiului de Împărat. Iisus veni şi-n casa mea-ntr-o seară. Era-ntr-un tainic şi suav apus... Şi-am stat în casă singur cu Iisus, Şi-afară era mândră primăvară. Atunci mi-a spus cu vocea Lui cea clară Că oamenii sunt buni, deşi l-au dus Să-L bată-n cuie pe Golgota , sus, Fiindcă i-a iubit din cale-afară. Şi mi-a mai spus că poate fi iertat Chiar Iuda ce-l vându c-un sărutat Ca să-şi sporească cu treizeci, arginţii. Apoi, plecând, din prag mi-a spus aşa: „Comoara sufletului, ca şi-a minţii, 158
ALAIUL PRIMĂVERII E să iubeşti, pentru-a putea ierta.”
Hristos mântuitorul din morţi a înviat Şi fruntea-i ca un soare Lucind peste popoare, Flori de nemurire În lume-a-mprăştiat .
Hristos, zeul credinţei ieşit-a din mormânt Şi-a sa înviere, arată că nu piere Dreptatea şi credinţa Şi adevărul sfânt.
Hristos e viu! Ca dânsul, o, voi ce suferiţi, În lanţuri de robie, Curând la viaţă vie, Din umbra tristă-a morţii Veţi fi cu toţi ieşiţi! Miezul nopţii, e-o tăcere peste tot oraşul, sfântă... Dar deodată, glas de clopot tot văzduhul îl frământă! Dă semnalul, ca un tunet, primul, clopotul cel mare, Grav, măreţ, vuind în noapte...o războinică chemare. Răspândind talaz de sunet ca talazurile mării Tot mai grav, tot mai departe, în adâncurile zării. Deşteptat din somn răspunde clopotul cel mijlociu, Cam dogit, bătrânul clopotâ, dar sfătos, cucernic, viu... În sfârşit, cu ritmul vesel, clopotele mici şi ele Bat sonor în noaptea clară sub albastru plin de stele, Iar metalicele note revărsate val cu val Par o grindină de aur pe-o cupolă de cristal. De departe-n lungi ecouri, mii de sunete de clopot Îşi amestecă-armonia în acest feeric ropot. -„Primăvara”...lung răsună prin văzduhuri cadenţat, Iar ecoul blând răspunde ; “Adevărat a înviat!” 159
ALAIUL PRIMĂVERII Şi când templele sfinţite deschid vechile lor porţi E-ntr-un gând întreg pământul : “A-nviat Hristos din morţi! ” Fraţilor, când voci de clopot spun minunea lui Iisus Ridicaţi-vă din ţărnă, vă-nălţaţi mai sus, mai sus! Deşteptaţi-vă şi-aprindeţi iarăşi candela vegherii Salutaţi în mândre cânturi sărbătoarea primăverii. Uniţi glasurile voastre cu al clopotelor cor! Înnoiţi-vă viaţa la al vieţii sfânt izvor! Se cântă
Îngerul a alergat Şi Fecioarei a strigat O, tu cea plină de dar Nu te-ntrista în zadar. Că fiul tău cel Preasfânt A-nviat azi din mormânt Şi pe morţi i-a ridicat Mântuindu-i de păcat. Azi popoarelor cântaţi Domnului ,vă bucuraţi Că El din morţi a-nviat Moartea cu moarte-a călcat. Şi mărirea lui Hristos Ca un soare luminos Peste noi a răsărit Şi pe toţi ne-a mântuit
. Tu, curată , care eşti Maica luminii cereşti Veseleşte-te, curat De fiul tău înviat! Hristos a înviat! Ce vorbă sfântă! Îţi simţi de lacrimi calde ochii uzi Şi-n suflet parcă serafimii-ţi cântă De câte ori, creştine, o auzi. 160
ALAIUL PRIMĂVERII Hristos a înviat în firul ierbii, A înviat Hristos în adevăr, În poieniţa-n care zburdă cerbii, În florile de piersic şi de măr. În stupii de albină fără greş În vântul care suflă mângâios În ramura-nflorită de cireş Dar, vai, în suflet ţi-nviat Hristos? Ai cântărit cu mintea ta , creştine, Cât bine ai făcut sub cer umblând, Te simţi măcar acum pornit spre bine Măcar acum te simţi mai bun, mai blând? Simţi , tu, topită-n suflet vechea ură? Mai vrei pieirea celui plin de har? Ţi-ai pus zăvor pe bârfitoarea-ţi gură? Iubirea pentru semeni o simţi jar? O, dacă-aceste legi de-a pururi sfinte În aur măcar azi te-au îmbrăcat, Cu serafimii-n suflet imn fierbinte Ai drept să cânţi : “Hristos a înviat!” Prin pomi e ciripit şi cânt / Văzduhu-i plin de-un roşu soare Şi sălciile-n albă floare / E pace-n cer şi pe pământ. Răsuflul cald al primăverii / Adus-a zilele-nvireii. Şi cât e de frumos în sat! / Creştinii vin tăcuţi în vale Şi doi de se-ntâlnesc în cale / Îşi zic:,, Hristos a înviat!” Şi râde-atâta sărbătoare / În chipul lor cel ars de soare. Pe deal se suie-ncetişor / Neveste tinere şi fete 161
ALAIUL PRIMĂVERII Bătrâni cu iarna vieţii-n plete / Şi-ncet, în urma tuturor, Vezi şovăind câte-o bătrână / Cu micul ei nepot de mână. Azi în sat, Parcă-i ziua mai frumoasă Şi şoseaua mai voioasă. Am plecat acum cu toţii, Şi bunicii şi nepoţii La altar, la închinat. Bucuroşi, Ne-am întors apoi acasă Şi ne-am aşezat la masă. Apoi mult ne-am veselit Şi la masă am ciocnit Ouă roşii. Toţi copiii azi se-mbracă Cu ce au ei mai frumos Şi părinţilor le cântă Învierea lui Hristos.
Şi la masă ciocnesc astăzi Toţi copiii cei cuminţi Ouă roşii şi pestriţe Cu iubiţii lor părinţi.
Toţi copiii azi sunt darnici Căci ei ştiu că lui Hristos Îi sunt dragi numai copiii Cei cu sufletul milos.
Şi copiii buni la suflet Azi cu bucurie dau Cozonaci şi ouă roşii La copiii care n-au.
Pe cărarea din grădină Printre flori, pe înnoptat Iepursşul o să vină Când copiii s-au culcat.
Şi intrând tiptil în case Prin odăile curate Tuturor o să le lase Ouă roşii, minunate.
Dacă vreţi să-i mulţumiţi După ce v-aţi deşteptat Salutaţi-i pe părinţi Cu „ Hristos a înviat!
Domnul sus din cer aude Ce frumos aţi salutat Şi atunci vă va răspunde „Adevărat a înviat!”
162
ALAIUL PRIMĂVERII E sărbătoare pe câmpie Şi-n suflete e sărbătoare Învie firele de iarbă Sub ploaia razelor de soare.
Sunt Paştile cele frumoase Şi-n fire zvonul lor străbate Clopotniţa-şi îndoaie trudnic Încheieturile uscate. Se-aude-al clopotelor cânt Prin firea care se renaşte Şi falnic iese din mormânt Cu biruinţă Domnul Sfânt! Şi azi e Paşte! Şi după slujbă ies la rând Bătrâni cu spatele-aplecat, Bărbaţi cu chipul luminat Şi-n urmă ies copii cântând Hristos a înviat!
Se-aşază, apoi, cu toţi la masă Şi toţi sunt astăzi bucuroşi Şi obiceiul din strămoşi Se-arată-n fiecare casă Cu ouă roşi! Şi-apoi , în urma după-amiezii Se strâng flăcăii plini de foc, Femei şi fete la un loc Şi toţi cei tineri se prind azi În vesel joc! Când primăvara e în toi Şi toţi pomii-s înfloriţi Creştinii toţi sunt fericiţi Căci vin iar Paştile la noi.
Creştine, azi fii fericit! Scripturile s-au împlinit.
E atâta frumuseţe-n jur Şi firea-ntreagă în murmur 163
ALAIUL PRIMĂVERII S-a împlinit străvechiul vis Şi cerurile s-au deschis.
Înalţă cânt spreceru-nalt „ Hristos cel Sfânt a înviat!‖
(Un număr de 8 copii vor recita câte un vers, apoi ultima strofă , în cor , toţi împreună.)
Coboară-te, o, Doamne, din lumină, Să hoinăreşti din nou la noi prin sate, Să vezi cât lumea-i plină de păcate Şi s-o mai cerţi cu vorba ta senină. De mult îţi caut paşii pe pământ. De multă vreme-n prag te-aşteaptă mama. Să-ţi ia sudoarea frunţii cu năframa, Iar tu s-o-nvredniceşti cu chipul sfânt. Toţi: Binecuvântă sângele din vie Şi grânele de aur, şi apoi, Tu cheamă-ne, o ,Doamne şi pe noi La cina cea de taină din vecie. Se cântă.
E ziua Învierii Popoarelor,veniţi! În cugete şi-n inimi Lumina s-o primiţi.
Cântări de bucurie S-aducem lui Hristos Căci din robia morţii Cu moartea Lui ne-a scos. La straja dimineţii Un înger luminat Venind la groapă strigă: „Hristos a înviat!” Atotputernicia Lui Dumnezeu slăvit Pe oameni din morminte Sculând i-a mântuit. Treziţi din somn spre ziuă S-aducem la mormânt În loc de plâns, cântare 164
ALAIUL PRIMĂVERII În loc de mir, cor sfânt.
Că soarele dreptăţii, Hristos, a răsărit Şi tuturor viaţă Le-a dat de prisosit. E ziua cea menită A săptămânilor, Stăpână împărăteasă Şi doamna zilelor. E praznicul cel mare Al sărbătorilor Slăvind în ea pe Domnul În vecii vecilor.
Adio scoala SĂRBĂTOAREA ABECEDARULUI Azi e zi de sărbătoare! Astăzi, noi cei mici, Îi chemăm la o serbare Pe părinţi şi pe bunici. Era întâia zi de şcoală Când am primit frumosul abecedar. Iubitul meu abecedar, Cu- atâta drag eu te priveam,
Filă de filă te învăţam! Cântec: „Ora- i de plecat la şcoală...” Sunt fericit că l- am sfârşit, Că mintea mi- am îmbogăşit, Că ştiu să scriu şi să citesc, Să socotesc şi să gândesc. 165
ALAIUL PRIMĂVERII Iubitul meu abecedar, Când te voi întâlni de- acum În lungul vieţii mele drum, Nicicând eu nu te voi uita Pe tine, prima carte- a mea! Iubitul meu abecedar, Eu nu te voi uita! Mereu în gând te voi păstra, Iubită cartea mea! Un pom în clasă am sădit. Prin munca noastră, iată, creşte! Şi zi de zi l- am îngrijit Şi ram cu ram azi ne rodeşte. Toate literele frumoase Din abecedar buchet, Vin cu dragoste să arate Ce înseamnă ALFABET. ABECEDARUL: Veniţi dragi litere- nfrăţite De toţi şcolarii îndrăgite ! Veniţi la marea sărbătoare Litera mică cu cea mare! LITERELE: Am sosit, am sosit! Bine v- am găsit ! Iubite abecedar, Am venit să te veselim, Că de azi ne despărţim. Şi să- ţi spunem cu plăcere, Rămas bun, „LA REVEDERE !”
ABECEDARUL: Ia priviţi colea la ele Cum vor toate să mă - nşele! De- abia- s alfabetizate Şi se cred emancipate! Credeţi că puteţi pleca Fără a vă examina? LITERELE: Nu cerem aşa ceva ! ABECEDARUL: Vreţi examen la moment ? Drepţi! Alinierea- ncet, Cum sunteţi în alfabet1 Fiţi atente şi cu grije Că vă trec calificative! Să vină A şi să spună lecţia! A A e litera dintâi Pentru carte căpătâi. Aţă, ac, arici, abac... Multe vorbe- ncep cu A. Eu sunt A! Cu mine- ncepe Alfabetul minunat! Abecedarul, copii, Cu succes l- am terminat! Ă Pun deasupra unui a Doar o virgulă, aşa, Şi devine ă din măr, Poartă, poamă,adevăr! 166
ALAIUL PRIMĂVERII
 De pun deasupra unui a Doar o căciuliţă, uite-aşa, Devine â din a, Din român, româncă, România. Cântec: „ Drag mi- e jocul românesc” B Bucureşti e capitala Patriei mele iubite Bulevarde mari şi blocuri Peste tot vezi construite. Cântec: „ Broscuţele „
C Bunicuţa , lui Fănel I- a adus un colăcel Şi din el când a muşcat Într- un C s-a preschimbat. Dacă vreţi să ţineţi minte, Iată câteva cuvinte: Cretă, carte, cuc, capac, Cocoşel, caiet, copac. Cântec: „Copăcelul”
Jumătate amândouă Într- un D s- au preschimbat. Îl descopăr în cuvinte: Dana, dulce, dac, doi, dinte. E După D urmează E, Care- i ca un pieptene. Pot să scriu de- acum cu el Ene e elev model! F Azi pe F l- am învăţat Şi- n caiet l- am desenat El cu E se înrudeşte Doar un dinte îi lipseşte. Poţi citi de- acum: fetiţă, Fir, foc, furculiţă. G Undiţă după figură, Ţine-un peştişor în gură. Eu cu G am scris aseară, Gumă, garofiţă, gară. H Litera aceasta pare Celui care o priveşte, Doi copii ce la plimbare, Mâna şi- o întind frăţeşte. Iată- l şi- n abecedar, Folosit în horă, har. Cântecşi joc: „Alunelul”
D Am tăiat un măr în două. Şi ce credeţi c- am aflat?
I Şi- a scris numele Ionel 167
ALAIUL PRIMĂVERII I-un băţ cu punct pe el Şi I mare de tipar Parc- ar fi în port un far.
Cu m se scrie: Este cuvântul MAMĂ. Cântec: „Mama”
Cântec: „Iepuraşii” Î Dacă- i pun o căciuliţă Unui băţ dintr- o fundiţă, Am pe Î şi scriu îndată Încăpere , îngheţată. J J e în joc şi jucării Pentru harnicii copii. Lecţia dacă o ştii bine, Cântul, jocul, lanţ se ţine. Joc popular: „Drag mi- e jocul românesc” K Parcă e un dansator Care joacă- ntr- un picior. În abecedar îl am În cuvântul kilogram. L Desenez un stâlp acum Şi- i fac umbră peste drum. Toţi copiii pot să vadă Că e L de la livadă. M Cuvântul cel mai drag, Cel mai de seamă,
N Şade lângă M discret Când se află- n alfabet. Parcă e un băieţel Aşezat pe scăunel. Este n cu care pot Să scriu: nouă, nuc, nepot. Cântec. „Vai, săracul pui de cuc” O Crezi că- i cerc sau inel Când te miri, te miri cu el. Stă- n cuvintele: olar, Oră, ochelari, orar. Cântec. „La oglindă” P Ia priviţi! Cu p îmi place Să scriu primăvară, pace. Vrem în pace să trăim, Copii fericiţi să fim!
R Pui un picioruş lui P Şi pe loc devine R. Poţi ca să citeşti: rucsac, Roată, roşu, Radu, rac. 168
ALAIUL PRIMĂVERII România – ţara mea, Râuri limpezi curg în ea. Rodnică- i, are de toate, Râset, cântec şi dreptate. Cântec: „ Răţuştele” S Ca o şerpuire lină Fac pe S , o serpentină. Îl găseşte fiecare În cuvintele: steag, soare. Ş Ş cu S e frate bun, Doar o virguliţă- i pun. L- am aflat în şase, şapte Şcoală, şapcă, şarpe, şoapte. Cântec: „Şcolărei şi şcolăriţe” T Parcă e o macara De la şantier, la bloc. Poţi citi în cartea mea Tată, teleferic, toc.
Şi poporul meu! Eu urăsc războiul, Vreau în pace să trăim! V V e asemănător Cu o pasăre în zbor. Pot citi- n abecedar Vodă, voievod, vlăstar. Cântec: „Vioara” X Două spade nu prea late, La mijloc încrucişate, Este X.De- l căutaţi, În excursie- l aflaţi. Z Seamănă cu N culcat Sau c-un fulger desenat. Azi îmi vine la- ndemână Să citesc zbor, zâmbet, zână.
Ţ Sub T, iată, fac un semn Şi e Ţ în astă seară, Cu creionul îl însemn În ţărm, ţarc, ţintă ţară. Cântec: „Ţara mea”
Zi de zi tot anul, Noi am tot muncit. Şi păşind întruna , Am şi reuşit. Încetul cu încetul Am aflat secretul Ce cuprinde alfabetul.
U Eu sunt U şi Ura! Ura! Strig din din pieptul meu, Pentru patria mea dragă
ABECEDARUL: Bravo, bravo, dragii mei Silitori şi frumuşei! 169
ALAIUL PRIMĂVERII Aţi răspuns toţi minunat, Cum nici nu m- am aşteptat. Meritaţi ca să plecaţi Şi- alte cărţi să învăţaţi. „Foarte bine” v- am notat Şi pe toţi v- am promovat. Şi acum dragele mele, Mai aveşi ceva de spus? Nu vom uita niciodată Orice lecţie- nvăţată, Din cuprinsul tău sumar, Bunule abecedar! Dragă abecedar, De la tine toate ştim: Să scriem şi să citim, Corect limba românească, Limba noastră strămoşească!
Şi învăţătoarei noastre Ce cu drag şi cu răbdare / Ne-a învăţat pe fiecare. Cântec: La revedere,iubită carte, Adio, dragă- abecedar, Să ştii tu dragă, Ce bine- mi pare, Că într- un an te- am învăţat. Doamna învăţătoare, Ce mult te- a lăudat, Acum ştim şi noi bine, Că ai şi meritat. La revedere, iubită carte, Adio, dragă- abecedar, Să ştii tu dragă, Ce bine- mi pare, Că într- un an te- am învăţat.
Iubite abecedar, Vom duce cu noi departe Toată dragostea de carte, Şi de adevăr curat, Aşa cum ne- ai învăţat.
Doamna învăţătoare, Care ne- a învăţat, Îi mulţumim din suflet, Şi în vacanţă am plecat.
ABECEDARUL: Mai aveţi de spus ceva?
La revedere, iubită carte, A – di – o dra – gă a – be – ce – dar!
Da ! Şi foarte important! E adevărat că ştim Să scriem şi să citim, Dar trebuie să- i mulţumim
170
ALAIUL PRIMĂVERII
„SĂRBĂTOAREA ABECEDARULUI” 1.: Dragi bunici, iubiţi părinţi, noi, nepoţii şi fiii dumneavoastră, elevi în clasa I A, v-am invitat aici să ne vedeţi după un an şcolar la Sărbătoarea Abecedarului. - Bine aţi venit la sărbătoarea noastră! Cântec: Iată suntem gata 2. : Vrem, dar, astăzi împreună Să sărbătorim Prima noastră bucurie Căci şi noi muncim.
3. Iată că din viaţa noastră Înc-un an a mai trecut Ne privim şi fără voie, Observăm c-am mai crescut.
4 : Suntem tare bucuroşi C-a sosit momentul Învăţând sârguincios Să ştim alfabetul. Ne va fi uşor de-acum În continuare Pentru noi abecedarul.
5 : Taine nu mai are, Primul prag către lumină L-am trecut toţi bucuroşi, Cea mai frumoasă amintire, Pe care o păstrăm cu drag, E ziua-n care întâia oară Noi am păşit al şcolii prag.
6: Când treceam pe lângă şcoală, Mama deseori spunea: - Ai să-nveţi şi tu aicea Într-o zi fetiţa mea! - Când? – o întrebam pe mama, Curioasă foarte tare. Ea mă mângâia, zâmbindu-mi: - Într-o zi … când vei mare.
7. Pe urmă, zi de zi am mers la şcoală, Atâtea lucruri noi am învăţat Ne-am întrecut cu timpul care zboară Şi iată: abecedarul noi l-am terminat.
Cântec: „Ora-i de plecat la şcoală‖ 8: Parcă mai ieri păşeam pe poarta şcolii Cu paşi neştiutori şi cu sfială, Alături de-o armată de copii Veniţi şi ei întâi şi-ntâi la şcoală. 10: O doamnă a citit apoi o listă Cu cei ce astăzi sunt colegii mei Şi tot trăgând cu ochiul după mama M-am dus şi eu în clasă după ei. 12: M-a învăţat abecedarul Să citesc, să scriu frumos,
9: Şi-n jurul nostru ne uitam miraţi, Căci eram cei mai mici dintre copii Şi-abia de ne-am găsit şi noi un loc Printre atâţia prichindei zglobii. 11: Şi-aici, pe bănci, ce credeţi? Era darul Frumoase cărţi, cum noi nici n-am visat Şi-n grabă-am răsfoit abecedarul, Atât de nou şi-atât de colorat. 13: Ştiu să scriu cuvântul - mama Căci mereu îl port în gând 171
ALAIUL PRIMĂVERII Am dezlegat aceste taine Şi acum sunt bucuros.
Şi din câte-am scris vreodată Acesta-mi pare cel mai scump cuvânt.
Cântec: Lângă leagăn 14: Scriu cuvinte, propoziţii Şi scriu texte complicate Ştiu să scriu după dictare Ştiu să scriu şi după carte.
15. Şi-am să-nvăţ şi mai departe, Ca să fiu un bun şcolar, Toate tainele din carte Ca pe cele din abecedar.
16: Dragul meu abecedar, Prima carte de şcolar! Cărticica mea de drag Cu ferestre şi cerdac Şi cu foşnet de copac… Îţi aminteşti? La început Ce greu a fost?
17. Atâtea semne, parcă fără rost: Ovale, zale, bice, bastonele Priveam nedumerit la ele. Acum le stăpânesc pe fiecare; Prietene îmi sunt şi le iubesc.
18. Un pom în clasă am sădit Prin munca noastră, iată-l creşte! Şi zi de zi l-am înflorit Şi ram cu ram, azi ne rodeşte. 20: Aţi aflat? Abecedarul tot l-am terminat Şi de-acum tot şcolarul e om învăţat Literele toate, de acum Ne vor fi prietene pe al vieţii drum.
19: O literă, mică sau mare Le-am strâns tot floare lângă floare! Azi, pomul nostru-abecedar E plin cu rod de sărbătoare. 21: Ne-a fost greu? Da! Ştim prea bine Că n-a fost uşor! Scrisul şi cititul, doar Nu se prin din zbor.
Cântec: „Dragi părinţi noi alfabetul‖ TOŢI: - Ei, cine să fie? Abecedarul: Bună ziua, dragi prieteni! TOŢI: - Bună ziua, prietene Abecedar! Abecedarul: - Vă mai amintiţi de prima zi de şcoală? TOŢI: - Da, da! Abecedarul: Eraţi voioşi şi prea nerăbdători Să dezlegaţi mai iute taina slovei, Să nu mai fiţi neştiutori În meşteşugul scrisului şi-al vorbei. V-aţi străduit cu toţii. Pot să spun Că-n clasa voastră am lucrat cu drag Chiar de-a sosit şi clipa despărţirii, Eu cred că rău nu-i pare nimănui Căci pentru voi eu nu mai am secrete: Sunt azi la îndemâna orişicui. TOŢI: - Aşa e, aşa e! Abecedarul: Eu socot că este timpul să vedem ce-aţi învăţat. 22: Ştim poveşti, poezii, jocuri, ghicitori şi snoave. Ba-ţi putem aduce-n dar Tot ce e-n abecedar. 172
ALAIUL PRIMĂVERII Abecedarul: Bravo! Bravo! Dar … ia staţi! Nu cumva vă lăudaţi? TOŢI: Nu, nu! Abecedarul: Ei, atunci eu vă ascult! 23: Ne-am luptat cu abecedarul Ca nişte voinici, Dar acum, ce bucurie! Literele mari şi mici Le cunoaştem toţi prea bine. Cântec:Azi am să cânt singurică. Cine-a zis că eu sunt mică? Clasa-ntâi am terminat, Lucruri multe-am învăţat: Ştiu cuvinte, propoziţii Vă daţi seama!
Asta-s eu şi sunt voinică, Când la şcoală am venit, Nu-mi mi ziceţi că sunt mică. Ştiu acum ca să citesc, Şi-ncă multe lucruri bune Vă daţi seama!
24: Multe ştiu c-am învăţat, Zi de zi am adunat. Altele vin mai departe Dacă vreau să învăţ carte Mult succes şi vouă-acum Şi spor în toate! 26. Atenţie! Sosesc literele alfabetului! Iat-acum, ce bucurie! Literele mari şi mici Le cunoaştem toţi prea bine Şi vom arăta, La ce-i bună fiecare Hai, litera A!
Multe lucruri m-au uimit. Silitoare eu am fost. Să mă laud n-are rost, Dar vă spun că bucuroasă-s Ca şi mama!
25: Haideţi să vă spun povestea Cu un tren de mari păpuşi Cu vagoane, o splendoare Ce prin clase-s trase-ncet De-o locomotivă, care se numeşte Alfabet. 27. „A” e litera dintâi, Pentru carte căpătâi Aţă, ac, alune, aer Multe vorbe-ncep cu ea.
Cântec: A, a, a! Acum e vară, da! Păsărele ciripesc, Şcolarii scriu şi citesc. A, a, a! Acum e vară, da! 28. Eu sunt litera „Ă”! Sunt soră cu litera A, Dar rar mă veţi afla La începutul vorbelor. Eu stau la mijloc sau mai des La urma lor. Dar, staţi, că mai am o soră, iată!
29. Sunt Ă din a! Şi nu de mult am căpătat cinste Un loc de seamă-n unele cuvinte. Că mă mai cert cu î din i, e drept, Dar pân-la urmă ne-mpăcăm în alfabet Şi cu mândrie tuturor vă spun: Cu ine scrieţi şi cuvântul drag: român!
30. Sunt litera B! Mă vedeţi? Eu nu sunt mică, Sunt o literă…voinică; Cu mine-ncep a scrie Şi belşug şi bucurie Şi mai începe…ia să văd, ghiceşti?
31. Cărţi, creioane şi caiete, Clasă, călimară, crete, Spuneţi, care bun şcolar Ca să scrie astea toate S-ar putea gândi măcar, Să mă lase la o parte. 173
ALAIUL PRIMĂVERII Numele Capitalei…Bucureşti! 32. După C urmează D, adică eu! Am tăiat un măr în două Şi ce credeţi c-am aflat? Jumătăţile-amândouă Într-un D s-au preschimbat. Îl descopăr în cuvinte: Doină, dulce, dar, doi, dinte.
33. După D urmează E Care-i ca un pieptene, Pot să scriu acum cu el: „Ene e elev model.”
Cântec: Eu sunt numai un copilaş 34. Şi pe F l-am învăţat, În caiet l-am desenat, El cu E se înrudeşte, Doar un dinte îi lipseşte. Pot citi de-acum: fetiţă, Fir, foc, foarfece, furculiţă. Abecedarul: Bravo, copii! Aţi spus literele-o parte, Dar să mergem mai departe Să ne spuneţi tot concret, ce urmează-n alfabet. 35. Eu, litera G! Cum arăt? 36. Am venit să mă prezint Undiţă după figură Şi în horă să mă prind, Ţine-un peştişor în gură! Litera H mă numesc Eu cu G am scris aseară: Şi la horă vă poftesc. Gamă, greieraş şi gară. Cântec: „Când primăvara va veni‖ 37. Eu sunt I, precum vedeţi, Poate sunt cam îndrăzneţ Însă am un vis măreţ, Vreau să fiu inventator Şi de-aceea-nvăţ de zor. 39. I să fie? N-aţi ghicit, Are-un capăt îndoit! Îl asemenea cu-n baston Înălţat înspre plafon În cuvinte are-un loc: Jucărie, cojoc, joc.
38. Eu sunt Î din i, să ştiţi În întreceri mă găsiţi, Însă acum mă cam tem C-am pierdut prea mult teren, Întrecându-mă, aşa, Cu surata â din a. 40. L mereu tot vrea să spună Că e cel dintâi din Lună. Chiar dacă-l găseşti mata Şi-n lămâie şi-n lalea!
Cântec: Cine vă iubeşte 41. Aşezate cum se cereVârf la vârf – două echere, 174
ALAIUL PRIMĂVERII Este M, de bună seamă, De la muzică, mână, mamă. 42. Din trei linii am făcut Un „N”, însă l-am pierdut Printre nuci şi jucării, Noi şi noi năzdrăvănii! Vreţi să-l scoateţi voi, copii?
43. „O” e litera mai plină Parcă-i roată de maşină! „O” e chipul oului, Şi e gras de felul lui.
44. „P” e i cu pălărie; Pentru cine o citeşte P-i pisică, pară peşte.
45. „R” este un P cu frac. Roabă, rană, raţă, rac Ramă, râu şi-alte cuvinte Îl pun pe R înainte.
Abecedarul: Voi ştiţi să jucaţi Alunelul? 46. „S” e-n sală, sere, soare; Chiar şi doamna învăţătoare Când un „s” lung ea şopteşte Repede ne potoleşte! Ascultaţi-mă pe mine: sss! Este bine? Toţi: nu e bine! Nu e bine! 48. Două linii precum vezi Dacă ştii să le aşezi Ai în faţă „T” din ton De la tren şi telefon. Dar vezi că îţi poate spune Taci şi-ascultă-mă pe mine!
47. Trecem, copii, mai departe, Pentru că, la noi în carte Lângă s, „Ş” şade bine: Şapte, şoricel, şarade.
49. „Ţ” e litera vioară, Care spune cu drag: ţară! Sau zice la o adică „Hai şi tu la Ţăndărică!”
50. „U” e foarte curios, E un „n” întors pe dos, Urs, urare, uriaş, Univers, umor, unchiaş: Ca să-i placă: Ura! Ura! Ura! 52. Forfecuţa de pe foaie Nici nu-nţeapă, nici nu taie! Este „X” şi dacă ştii Litera aşa s-o scrii, Ai să fii de-aici-nainte Dat exemplu la copii: Ce deştept şi ce cuminte!
51. Mai avem un colţ de stea Însă nu-i la fel ca „A”. Litera cu vârfu-n jos Este „V”. Scrieţi frumos! 53. Ultima din alfabet Este chiar litera”Z-et” Zar, ziare, zăpuşeală, Acum, în final de şcoală O vorbă să vă mai zic Înainte de plecare: Să-mi trimiteţi fiecare O scrisoare într-un plic, Să văd cum aţi învăţat Alfabetul prezentat.
Abecedarul: Şi-acum, spuneţi-mi, copii, ce e alfabetul oare? Şir de puişori în soare? 175
ALAIUL PRIMĂVERII Stolul alb de porumbei? Sau, pe câmp, turmă de miei? Licurici sunt ori mărgele Literele subţirele? Ce e alfabetul? Ce e? 54. Alfabetul e o floare Cu petale de consoane şi vocale E un spic… cu multe ace… Ce-n litere se desface. Acesta este alfabetul! Putem spune, aşadar: Rămâi cu bine Abecedar! (toţi)
55. Ia priviţi! Numerele înşirate Parcă-s nişte nestemate Hai copii să-nvăţăm Cum să numărăm.
Cântec: „Numărăm până la trei‖ Abecedarul: De munca voastră, dragi copii, Azi mulţumit mă socotesc Succese mari şi bucurii În viitor eu vă doresc.
Şi pentru că un an întreg Noi am muncit cu hărnicie Odată cu sosirea verii Vacanţa aşteptăm să vie.
56. Mame, taţi, fraţi, verişori! Nu am fost şovăitori! Poate ne trimiteţi flori! Am trecut, încet-încet, De la A, până la Z, Prin întregul AlfabetFără chin şi pauze. Merităm aplauze. Cântec: Ceasul sună de plecare, La revedere
SĂRBĂTOAREA ABECEDARULUI (sala este împodobită cu hulubaşi, citate, flori decupate).
Copilul e a lumii floare Şi ziua lui e sărbătoare. V-a fi viaţa fără nor Prin zîmbetul copiilor. Toţi oamenii să fie buni am vrea! 176
ALAIUL PRIMĂVERII Să crească flori şi pomii rod să dea. Să fie soare în fiecare dimineaţă. Să ne trezim cu zîmbetul pe faţă. Cînd toţi cei mari acestea le vor şti, Pentru toţi copii va fi SĂRBĂTOARE ÎN FIECARE ZI! Azi e zi de sărbătoare! Astăzi, noi cei mici, Îi chemăm la o serbare Pe părinţi şi pe bunici.
Cîntec: „Sîntem mari‖ Ora-i de plecat la şcoală, Veseli am ieşit şi noi. Spre străduţa şcolii noastre Ne-ndreptăm cu paşi vioi. Refren Sîntem mari, sîntem mari Noi acum sîntem şcolari. Uită-te ce bine-mi şade Cu ghiozdan şi-abecedar. De la mama am ghiozdanul, Cartea am primit-o în dar.
Refren Sîntem mari, sîntem mari Noi acum sîntem şcolari. Dragi învăţători, părinţi, Vom serba acum aici Încheerea primei clase Cu rezultate frumoase. 177
ALAIUL PRIMĂVERII
Toate literele frumoase Din abecedar buchet, Vin cu dragoste să arate Ce înseamnă ALFABET. A e litera dintîi, Pentru carte căpătîi: Aţă, ac, alune, aşa Multe –ncep cu „a”. Cine ar putea să fie „A” gătit cu pălărie? „Ă” –ăstas eu de bună seamă Eu sunt „Ă” şi eu termin Cuvintele: ramă, mamă. B e foarte şugubăţ, Parcă-i trei legat de băţ, Barză, brad ori brotăcel, Toate se fălesc cu el. C e un covrig din care A muşcat un oarecare Carte, cuie, copac, copii Doar cu el poţi să le scrii.
Cîntecul „Copăcel‖ Copăcelul din grădină Primăvara a-nverzit Şi cu-o rază de la soare Alb ca neaua a-nflorit. Refren Copăcel, copăcel Te iubesc de mititel. 178
ALAIUL PRIMĂVERII Copăcel, copăcel Te iubesc de mititel. Primăvara copăcelul De omizi l-am curăţat Şi la Toamna următoare Rod bogat am adunat. Refren Copăcel, copăcel Te iubesc de mititel. Copăcel, copăcel Te iubesc de mititel. D parcă e ...n-am ce să-i fac, O felie de dovleac Ca un vîrf de deal tăiat Îi în carte răsturnat. E cu a le lui trei braţe Parcă vrea să te înhaţe, Dar el te invită, bietul: Hai, învaţă ALFABETUL! F e fluture, fetiţă, Farfurie, furculiţă, Foarfece şi tot ce crezi, Doar să ştii să-l desenezi. G e groapă, greblă, ghindă, Ghem, gîndac, Iar jos în tindă Gîsca grasă îl strigă: -G te cheamă? -Ga, ga, ga. H e gras şi c-am ursuz 179
ALAIUL PRIMĂVERII Ca un horn, ca un harbuz. Dar e vesel dacă vrea. Hai la horă şi-om dansa.
Cîntecul: „Alunelu‖ (elevii cîntă însoţiţi de fonogramă şi dansează)
Alunelu, Alunelu, hai la joc, Să răsară, să răsară busuioc! Cine joacă horele E frumos ca florile. Alunelu, Alunelu, hai la joc, Să răsară, să răsară grîu pe loc! Cine joacă horele, Este bun ca florile! Alunelu, Alunelu, hai la joc, Să ne fie, să ne fie cu noroc! Cine joacă horele Este neam cu florile! I e cel mai slab se pare, N-are poftă de mîncare, Fiind literă cochetă Vrea să aibă siluetă. Î Învăţătoare, Tu îi înveţi pe oameni chiar de-s mari Încît în bănci n-ar mai putea să încapă. Bătrînii înţelepţi îţi sînt şcolari La fel cu prichindeii de o şchioapă. J a fost foarte senin, Dar s-a-ncovoiat puţin, I se spune bietului: 180
ALAIUL PRIMĂVERII Cîrja alfabetului. K kilogramele îţi zic Dacă eşti sau nu voinic. Dacă se feresc de tine, Nu e bine, nu e bine. Dacă multe se adună, Eşti voinic! E veste bună. L mereu tot vrea să spună Că e cel dintîi pe lună, Chiar dacă-l găseşti mata Şi-n lămîie, şi-n lalea. M cel mic, dar voinic mare, Se ţine bine pe picioare: Melc, maimuţă, minge, miel, Fiecare-ncep cu el! N e foarte bun, vă zic, Cu m cel mic Seamănă, dar n-are spor, Că-i lipseşte un picior. O e gura mea cînd strig, Ba e roată, e covrig, O e chipul oului Şi e gras de felul lui. P pentru cine nu-l ştie: E un moş cu pălărie, Pentru cine îl cunoaşte: P e prună, pară, peşte. R e literă cu frac: Ramă, roabă, raţă, rac, Ram, rîu şi alte cuvinte 181
ALAIUL PRIMĂVERII Îl pun pe „r” înainte. S ne este foarte drag, S e soare şi e steag, Struguri, sanie şi sapă, Toate vor cu „s” să-nceapă. Ş vă spun de nu ştiaţi, Ş cu S de mult sînt fraţi Ştie orişice şcolar: Este şi-n abecedar.
Cîntec: „Şcolărei şi şolăriţe‖ Şcolărei şi şcolăriţe, Copilaşi şi voi fetiţe, Hai la şcoală să-nvăţăm, Şi bine să ne purtăm. Să-nvăţăm ca să citim Să scriem, să socotim, Să cîntăm, să ne jucăm Pe părinţi să-i ascultăm. T e cam nervos la ton: Tunet, tun şi telefon. Dar şi paşnic, cînd îţi spune: Tren şi televiziune. Ţ e literă, vioară Care spune cu drag: Ţară Sau zic, la o adică: Hai şi tu la Ţăndărică. U e foarte curios, E un „n” întors pe dos. Ziceţi cît vă ţine gura Ca să-i placă: Ura! Ura! 182
ALAIUL PRIMĂVERII V e veveriţa, care Vara vine la plimbare. Vede verde codrişorul, N-o vînează vînătorul. X mă numesc. Cine adînc va cugeta, Mă va rezolva. Ştiţi doar că prietena mea Este matematica.
Cîntec: „Matematica‖ Am crezut că matematica e grea, Dar la şcoală am aflat că nu-i aşa, Ne jucăm şi desenăm, Ne gîndim şi calculăm, Taina matematicii o dezlegăm. Matematica-i frumoasă şi-o-ndrăgeşti, Cînd aduni, cînd faci probleme, socoteşti Am văzut că-i mai uşor Şi în calcule ai spor, Cînd înveţi cu mult temei Dragii mei! Iar la urmă, se-ţelege, Uite-aşa! Roadele le vom culege, Chiar aşa! Le dorim cît mai bogate, După muncă şi răsplată, După muncă şi răsplată, Chiar aşa! Z e litera din urmă Din întregul alfabet, Dacă-ai fost atent, copile, Ai aflat şi un secret! 183
ALAIUL PRIMĂVERII
Zi de zi tot anul, Noi am tot muncit. Şi păşind întruna , Am şi reuşit. Încetul cu încetul Am aflat secretul Ce cuprinde alfabetul. Ştiţi, voi, ce s-ar întîmpla, Dacă „A” n-ar exista? Multe cuvinte n-ar fi Fără „A” s-ar prăpădi. Lasă dragă, frăţioare, Nu te lăuda prea tare Toate sîntem importante Din abecedar facem parte. Cînd la şcoală am venit Am primit în dar Un ABECEDAR. Pe fiecare filă a lui E o bucurie. El ne-a învăţat pe toţi A citi şi-a scrie. ABECEDARUL: Bravo, bravo, dragii mei Silitori şi frumuşei! Aţi răspuns toţi minunat, Cum nici nu m- am aşteptat. Meritaţi ca să plecaţi Şi- alte cărţi să învăţaţi. „Foarte bine” v- am notat 184
ALAIUL PRIMĂVERII Şi pe toţi v- am promovat. Şi acum dragele mele, Mai aveşi ceva de spus? Nu vom uita niciodată Orice lecţie- nvăţată, Din cuprinsul tău sumar, Bunule abecedar! Dragă abecedar, De la tine toate ştim: Să scriem şi să citim, Corect limba românească, Limba noastră strămoşească! Iubite Abecedar, Vom duce cu noi departe Toată dragostea de carte, Şi de adevăr curat, Aşa cum ne- ai învăţat. După ce am scris cuvinte Trebuie de-acu-nainte Propoziţii să formăm Corect să le formulăm, Şi să ştim, nu pe ghicit, Ce să punem la sfîrşit!
Parada semnelor de punctuaţie! (şapte copii ţin în mîini cartonaşe, de mărimea abecedarului cu semnele de punctuaţie, fiecare se ordinea dată).
.
prezintă în
La un ton obişnuit / Punem punctul negreşit. 185
ALAIUL PRIMĂVERII
!
De-i mirare ori strigare, Rugăminte ori urare, Punem semn de exclamare.
?
Cînd e întrebare ceea ce spui, Semnul întrebării o să-l pui!
,
Între cuvintele dintr-o enumerare
Sau pentru a izola cuvintele-nume de adresare Şi a marca un ton mai ridicat, Cu pauză între cuvinte, Virgula o punem. Ţineţi minte!
:
Pentru a ţi se da de ştire Că urmează a cita Exact cuvintele cuiva Sau urmează o înşiruire, Orişicare şcolar de frunte Pune sigur două puncte!
_
Cînd o propoziţie e dintr-o conversaţie, Ca să ştii cine ce spune, la-nceput pune-i, te rog, Linia de dialog!
Şi multe ar mai fi de spus Că pentru multe am găsit răspuns La drum în cursul acestui an şcolar Cu prietenul Abecedar. ABECEDARUL: Mai aveţi de spus ceva? Da ! Şi foarte important! E adevărat că ştim Să scriem şi să citim, 186
ALAIUL PRIMĂVERII Dar trebuie să- i mulţumim Şi învăţătoarei noastre Ce cu drag şi cu răbdare Ne-a învăţat pe fiecare. Prima zi de şcoală-mi vine-n minte, Atrecut de –atunci aproape-un an. Eu eram fetiţa cea sfioasă Cu codiţe lungi şi cu ghiozdan! Mă ţineam de mama cu-ndîrjire, Nu voiam să mă despart de ea. Şcoala cu ferestele înalte Şi grilaj de fier mă speria. A ieşit în prag învăţătoarea Şi mi-a zis cu glas îmbietor Hai, Valeria, să intrăm în clasă! Şi-am urmat-o eu încetişor. Datorită ei sînt azi mai înţeleaptă, Ştiu acum să scriu şi să citesc. Acesta este alfabetul, L-am învăţat încet cu încetul, Putem spune, aşadar: Rămîi cu bine, ABECEDAR! Rămîi cu bine, ABECEDAR, La anul tu vei învăţa Alte rînduri de copii A scrie şi a citi! Drag Abecedar, Cartea mea dintîi, În inima mea ai să rămîi. Colţ de căpătîi!
Cîntec: „Bun rămas, Abecedar! 187
ALAIUL PRIMĂVERII Drag Abecedar, de tine Azi ne despărţim. Tu ne-ai învîţat de bine Şi îţi mulţumim! Stăpînim cititul, scrisul, Multe lucruri ştim, Mai rapid ne este visul, Cartea o iubim. Ne-ai purtat în universul Vieţii de şcolar Şi-ţi aducem cîntul, versul, Drag ABECEDAR.
Activitate extracurriculară Subiectul: Adio, drag Abecedar! Genericul: „Enigma începuturilor, esenţa vieţii de şcolar.‖ 188
ALAIUL PRIMĂVERII
Obiective: O1 –să demonstreze afecţiune, respect şi recunoştinţă faţă de prima carte de citire – Abecedarul;
O2 –să se implice activ în recitarea de poezii, înscenarea diverselor scenete, interpretarea cîntecelor.
Materiale: poezii, cîntece, literele elfabetului, costum pentru Abecedar, instrument muzical, semne de punctuaţie, centru muzical, CD-uri cu muzică.
SERBAREA ABECEDARULUI Personajele: - Abecedarul -
Elevii clasei I Poştaşu1 un elev cu costum de poştaş şi tolbă cu scrisori
Abecedarul (apare pe scenă singur ,dezorientat, trist): Eu sunt abecedarul şi azi sunt supărat Căci am avut prieteni dar cred că m-au uitat. Am dus litere-n spate... un an întreg se ştie! Citesc acum elevii... poveşti şi poezie. Unde-s acum… căci uite doream şi eu să-i rog, In biblioteca lor... să îmi găseasc-un loc! Poştaşul (apare cu o scrisoare în mână): Eu sunt poştaşul cel uituc Zău că nu ştiu unde s-ajung
Căci scrie la destinatar… Doar un cuvânt: ABECEDAR ! --------------------Abecedarul: Eu sunt cel căutat iar casa…. mi-e ghiozdanul. Crede-mă pe cuvânt… eu sunt destinatarul! (Poştaşul îi dă scrisoarea. Abecedarul se bucură,citeşte şi …apar elevii în scenă tocmai când sună clopoţelul. Toţi spun: ,,Bine-ai venit la serbarea noastră, ABECEDARULE! Abecedarul îi salută şi le mulţumeşte. Un elev îi spune: De vrei să fii azi spectator?. Poftim lângă noi...,ia loc! Elevii recită pe rând: 189
ALAIUL PRIMĂVERII 1. Dragul nostru-abecedar Noi n-am învăţat în zadar! Iată, toţi putem citi... Si poveşti şi poezii! Mai greu a fost la început Dar ce-a fost greu iat-a trecut! Tu dragul nostru spectator Ne-ai dat curaj şi mult, mult spor!
6) Mi-a spus mama c- acesta-i… un semn de ajutor! Şi- am scris apoi frumos… cu spor, cu mai mult spor. Si-un an întreg încetul cu încetul… am învăţat atent …tot, Toti: ALFABETUL (elevii spun în cor şi ridică planşele ) ---------------------Poştaşul (apare în fugă); Copii, mai am înc-o scrisoare E pentru doamna învăţătoare!
2)Cu bastonaşe şi ovale Am scris a(mic) apoi A(Mare) Am scris apoi în lung şi-n lat Mai chinuit mai apăsat... Multe creioane-am rupt Dar tot nu m-am lăsat! 3) L-am învăţat pe ,,M” şi luaţi seama Am scris primul cuvânt. Cel mai drag: Toţi:
Un grup de elevi recită, pe rând: 7) Ştiţi ce i-am scris acolo eu? …………….. ,,Doamnă, nu vă este greu, Să repetaţi într-una când mi-e greu? Vă multumesc că zi de zi, Mă ajutaţi a socoti şi a citi”
-------------- şi ridică literele ce formează cuvântul.
8) Gicu a scris că-i multumeşte! Alina a spus că o iubeşte! Alexandru , că-i cuminte… Ina c-a pierdut un dinte!
4) L-am scris pe ,,E”… cam strâmb se pare! S-a supărat mămica şi d-na învăţătoare. L-am pus apoi pe ,,R”… frumos la loc de cinste Şi iată că pot scrie ….chiar prima propoziţie:
9) Dan i-a scris c-a fost atent, După ce-a luat un ,,suficient”! Când a uitat sã-si facă tema … Şi a dat vina pe Elena!
(Elevii arată cartonaşele pe care este scrisă propozitia: ENE ARE MERE Se alătură şi punctul(un elev cu cartonaşul ce contine acest semn. ----------------------
10) Alin promite să citească, Radu c-o să socotească, Alex ca va desena, Iar Alina va cânta. Căci... nu au fost cuminti, se pare Cum dorea d-na învătătoare.
MAMA
Toţi citesc propozitia în cor.) --------------------------- -------Se recită în continuare: 5) Incet, cu grijă şi răbdare Când am ajuns la prima mea dictare Scriu tare-atent cuvintele... cu rostu‟ Dar scrie peste… doamn, cu pix roşu!
Toţi in cor: Şi toţi v-am scris iubită doamnă Vom fii şi mai atenţi la toamnă. 11) Iar din vacanţă de la mare Vă vom trimite o scrisoare! Cu titlu… cu alineat… Aşa cum bine-am învăţat! 190
ALAIUL PRIMĂVERII Poştaşul aruncă spre spectatori câteva scrisori spunând: Pentru părinţi!
Si toţi in cor: Dragi părinţi vă multumim şi să ştiti că vă iubim! Abecedarul: ------------Cât sunt de fericit că cei mai mititei Au fost şi vor rămâne... mereu, prietenii mei.
Se recitã, din nou pe rând: 1 Ce mă făceam în clasa -ntâi eu oare De nu era acasă...şi mama învăţătoare? 2 Cum oare-1 întreceam la socotit pe Nicu De nu scria la teme pe rupte şi tăticu? 3 Mai luam acuma oare, un premiu mare eu... De nu-mi picta bunicul un soare şi un zmeu? 4 De nu-mpletea bunica şi dacă nu-mi cânta Oare creşteam eu mare? Munca… oare-mi plăcea?
Sună clopoţelul, copiii se adună în jurul abecedarului şi pe o melodie cunoscută dansează veseli . Se grupează apoi şi cântă: Zi de zi la şcoala noastră Mergem bucuroşi..... ................sau alt cântec învăţat la şcoală.
5 De nu munceam cu toţii într-una cot la cot Puteam eu singur oare... să fiu pe primul loc?
ADIO, CLASA I-a BUNĂ ZIUA ! Dragi părinţi, dragi spectatori Fraţi mai mici, mai mari, surori, Bun venit ! la fiecare La această sărbătoare Azi cu toţi sărbătorim Fiindcă anul împlinim De când în această sală Venim zi de zi la şcoală Cu ghiozdan şi-abecedar Şi-alte cărţi primite-n dar Voioşi noi ne adunăm Lucruri noi să învăţăm Să citim, să socotim Frumos corect să vorbim Şi cu aste mâini micuţe Să facem lucruri drăguţe
Din câte acum noi ştim Vrem ca să vă povestim Să vă bucuraţi şi voi Azi, alăturea de noi Dacă ne vom încurca Sau de versuri vom uita Nu vă supăraţi prea mult Căci suntem la început Dar mai bine să-ncepem Povestea să v-o spunem Haideţi deci cu toţi de-o dată S-arătăm a noastră ceată ! Cântec: Voinicii Să începem cu-nceputul Să-ncepem cu alfabetul. Să ne spună cine ştie Oare, alfabetul ce e? Cântec: Alfabetul 191
ALAIUL PRIMĂVERII Are ochii ca de dude. A fost odată, a fost cândva Un moş bătrân cu baba sa; Uitaţi de lume ei trăiau Înrt-o căsuţă, undeva Cu toate basmele în ea. Acul cosea, Fusul torcea, Băbuţa mică împletea Covor cu stele argintii Din care se cerneau spre seară Poveştile pentru copii. Berzele-au făcut cuibar Cât o roată de la car, Colo sus lângă un nor, La poarta bunicilor, Între ramuri şi frunziş, Cerul li-i acoperiş. Şi de-alaltăieri, din zori, Berzele au puişori. Îi întreabă: - Vreţi halva? Iar ei dau din cap că “da”! Casa, când o faci, îi pui Lemne, cărămizi şi-un cui… Ba mai multe cuie-mi pare, Că şi casa e mai mare; Nu e cât a lui Azor Fără geamuri şi pritvor, Fără coş înalt spre cer, Fără pat şi frigider. Căsa, când o faci, tu vrei Să dureze … e-he-hei ! Şi să-ţi placă nu-i aşa ? Fiindcă e casa ta ! Două dude dintr-un dud Dimineaţa nu aud, Pe la prânz aud niţel, Cât o urmă de viţel. Seara, când se bat pe drum Taurii în nori de fum, Două dude dintr-un dud Cic-aud şi ce n-aud… Baba Cloanţa, când le-aude,
Elefantul – uriaşul Clatină, de vrea, oraşul. Şi, de vrea, adeseori, Îşi trimite nasu-n nori; Şi prin pomi cotrobăie, De adună frunzele. La o masă… e de furcă… Cu un pom nici nu se-ncurcă… Şi mai are nişte colţi, Uite-aşa … de câţiva coţi, Şi urechi ca nişte roţi. Dar e blând cât e de mare Şi mă duce în spinare. Furnicuţa-bunicuţa Şi Furnicu de bunicu Au un nepoţel Care vrea… altfel: Când e de culcare, El vrea la plimbare, Când e să mănânce, Lui îi vine-a plânge, Când e noapte-afară, Cântă la vioară Şi când este soare Vrea un nor mai mare… Ce-o să se facă, drăguţa, Bunicuţa Furnicuţa Şi Bunelul-Furnicelul Cu-n nepot… puţin altfel ? Ghi-ga-ga şi ga-ga-ga ! Gâştele-au pornit aşa, Ca bărcuţele-argintii Cu lopeţi portocalii. Şi bărcuţele mai mici, Ba încolo, ba aici, Cu albastru se adapă Ciupind soarele din apă; E mălai sau altceva ? Ghi-ga-ga şi ga-ga-ga ! Kilogramele de mere Cu obrajii de vopsele, Vesele şi răsfăţate, În sacoşă, s-au găsit, 192
ALAIUL PRIMĂVERII Cu cartoful bosumflat, Supărat, În haina lui De culoarea drumuilui. - Ce ai, mărule matale ? - Ori îţi plouă în sandale ? Lebăda, din zori de zi, Stă la afat cu nuferii, Mândră-n pene de ninsoare, Argintii şi lucitoate. Şi prinţesa graţioasă Ştie bine că-i frumoasă; Când uşor-uşor pluteşte Chipu-n lac şi-l oglindeşte Şi se-treabă: - Eu sunt oare ? Sau pe lac e-o albă floare ? Mamă, zână bună, ţie Îţi spun prima poezie, Tot aşa cum ţi-am mai spus De un dinte ce s-a dus, Şi de-o febră, de-un necaz, Şi de mărul din obraz, Şi de.o notă mică, mare, Şi din lecţii, de-o-ntrebare… Mamă dragă, mamă bună, Prima mea învăţătoare ! Nuca este căsuţa Ce se dă uţa Pe-o crenguţă de nuc, Când cântă un cuc. Şi-n nucul din curte, Căsuţe sunt multe; Din dese frunzare, Cad toamna-n cărare. Din casa cea mică, Din lemn şi pitică, Eu miezil adun, Că-i dulce şi bun.
Seara, e obosit tare Şi coboară la culcare. Peste palatele-ntinse Visul se lasă Şi soarele nu ştie cun îl caută Luna – fată frumoasă. Umblă ursul furios, Mormăind în sus şi-n jos. - Ce-ai, măi urse – frăţioare ? Oare vrei Suc de zmeură să bei ? Îngheţată de agrişe Sau plăcintă cu agrişe ? Poate vrei să-ţi dau o prună, Moşule cu blană brună ? - De nimic nu-mi este dor, C-am un ghimpe în picior. Mor, mor, mor ! După cum v-aţi dat cred seama Literele ştim acuma Rostul lor l-am desluşit Şi tare le-am îndrăgit. Dar nu credeţi c-am uitat Cartea ce ne-a învăţat Şi mari ochii ne-a deschis Spre citit dar şi spre scris. E cartea primită-n dar Dragul nostru abecedar Mult o vom mai preţui-o Şi-i spunem acum: Adio! Cântec: Adio scump abecedar! Dar, altceva nu mai ştiţi Acum să ne povestiţi? Toţi: Ba da, ştim noi multe Dacă e cine s-asculte! Hai, răspunde-mi dacă ştii !
Soarele e un Făt-Frumos Luminos. Ziua întreagă, Într-o caleaşcă de foc, pe boltă, aleargă
Muntele ce-l vezi în zare Dacă nu mic, e …………. 193
ALAIUL PRIMĂVERII Iar zăpada moale, dalbă Dacă nu e neagră-i ………..
6 vrăbii stau pe cracă Şi se ceartă şi se-mpacă. Dacă 2 au zburat, Câte sunt la numărat?
Norul care-acum s-a dus Dacă nu e jos e ……….. Ursul mare, greu la pas Dacă nu e slab e ……… Mierea galbenă ce curge Dacă nu-i amară-i ……… Plopul verde lângă gard Dacă nu e scund e ………. Gheaţa ce la soare trece Dacă nu e caldă-i ……… Copilaşul cel hoinar Nu-i grădinar ci ……… Frumos! Despre numere, voi, oare Nu ştiţi nici o ghicitoare?
4
Ieri plimbându-mă-n pădure Am cules şi fragi şi mure 2 fragi şi 3 căpşuni Câte-s dacă le aduni?
5
5 pitici se duc agale Prin pădure pe cărare Se-ntâlnasc cu mofturici Şi câţi sunt acuma ghici!
6
Iată colo pe imaş Sunt chiar 7 iepuraşi, Unul pleacă, altul vine. Cine ştie bine, oare Câţi sunt la numărătoare?
7
Patru gâşte-s pe cărare. Câte aripi sunt în soare? ………. Dar picioare?
8 8
Toţi: Ba da! Am un măr şi am o pară Mărul mic îl duc afară, Îmi ia para moş Ilie Ce îmi mai rămâne mie?
0
Ică are 7 ani Anişoara – 6 ani. Peste câţi ani, sora mică Va avea vârsta lui Ică?
1
Are Gică 4 mere Şi mănâncă 3 din ele Îi dă tata un măr mare, Câte mere Gică are? Sus pe masa lui Gheorghiţă 10 ouă-s pe tăviţă: 6 roşii roşioare 1 galben ca de soare Şi albastre câte-s oare?
2
Are Nelu 4 bile, Cu 5 mai multe - Vasile. Câte bile ai Vasile?
9
Are Leana bobocei Şi le-ar făcut papucei. Câţi să împletească oare, Ca să aibă fiecare? De te uiţi 3 sunt în val Şi încă 2 stau pe mal.
10
Bine! Bravo! Văd că ştiţi Numerele să ghiciţi Hai să le-aşezăm în şir Ca mărgelele pe fir! Cântec: Numărătoarea
3
Dar ceva poezioare Ştiţi să recitaţi voi, oare? 194
ALAIUL PRIMĂVERII Toţi: Da! Cartea de Virgil Carianopol Cartea e ca mama noastră Ea ne-nvaţă ce e bine Tot ce trebuie să facem Şi să ştie orşicine Ea dă sfaturi tuturora Înţeleaptă, ajutor Pentru toţi ce vor să-i ceară Dă lumină tuturor. De-aia dragi copii întruna S-o-ntrebaţi că la nevoi Ea nu doarme, ea chiar noptea Este trează pentru voi Are-nţelepciune veche E făclie-n univers Ea vă luminează drumul Pentru cât aveţi de mers. Eu sunt mic? De Marcela Peneş Dacă mă gândesc un pic Treburi sunt o mie-n casă Pentru tată şi bunic, Pentru soră, pentru mamă Toţi muncesc de bună seamă Însă eu ce pot să zic? Am un metru şi un pic… Eu sunt mic! Tristă-i floarea Şi-ar vrea apă Ei, dar cine să îi dea? Să aştepte dacă vrea! Nu pot duce un ibric, Am un metru şi un puc… Eu sunt mic! Cum să pot să duc ghiozdanul? Du-l bunico, tot mata! Dar colegii râd: Ha! ha!
Ia priviţi ce mai şcolar! N-are de ghiozdan habar! Păi aşa voinic vezi bine, Face clasa de ruşine!” Dacă e aşa măi frate Cred că am greşit un pic Nu-s nici eu atât de mic Singur am să-mi duc ghiozdanul! Şi nu vreau să treacă anul Ca să pot uda o floare Mândră este mama-mare… Păi nu este bine-aşa? Am un metru şi ceva, Am caiete, abecedar, Cum se zice, sunt şcolar! Şi-am s-ajut, de-acum mereu Picii toţi din jurul meu! Cântec: Nu sunt prea mic! O fetiţă cuminte de Elena Farago Când un copil mai mic ca mine Vorbeşte cum nu se cuvine Ori ţipă, zgârie şi minte Ca un copil ce nu-i cuminte, Şi seara la culcat nu spune Măcar o mică rugăciune Şi bagă degetele-n gură Şi zahăr din cutie fură, Şi stă cu mâinile murdare Eu mă gândesc, că sunt mai mare Şi-l iau frumos pe lângă mine, Şi îl învăţ ce este bine Să fie bun, cinstit, curat, Cum mama mea m-a învăţat.
Gospodina de Otilia Cazimir Greu e când eşti gospodină Uite eu cât sunt de mică Iute-s ca o rândunică 195
ALAIUL PRIMĂVERII Harnică-s ca o albină Cum mă scol cobor în grabă Colivia din perete Să dau boabe la sticlete Că-i un cântăreţ de treabă Vreme multă nu-mi rămâne Pisicuţa de cu noapte Miaună şi-mi cere lapte Iar Grivei îmi cere pâine Învăţ lecţiile toate La citit la socoteală Că doar n-o să plec la şcoală Fără lecţii învăţate Uf, ce mare-i bucuria Când sunt gata toate-n pripă Nu stau locului o clipă Tare-i grea gospodăria! Vacanţa de Marcela Peneş Vacanţa-i fir dintr-o poveste Cu soare agăţat în măr Când pe amiază-ntradevăr, Căldura-mpărăteasă este Adoarme apa pe câmpie Albastră ca un cer din carte Visează frunzele departe Culoarea serii arămie. Furnicile mărunte cară Căldura-n muşuroi la ele Iar pe o creangă, păsărele Spun gâzelor că este vară. În cuib cresc puii rândunicii E bine şi-mpăcare este. Vacanţa-i fir dintr-o poveste Pornit din caerul bunicii. Cântec: Şcoală te lăsăm cu bine!
196
ALAIUL PRIMĂVERII
197
ALAIUL PRIMĂVERII
înv. Maria Pali
198
ALAIUL PRIMĂVERII
Şcoală te lăsăm cu bine (melodia)
Versurile Şcoală te lăsăm cu bine Căci vacanţa vine, vine Cu joc şi cu soare mult Aşteptat de mult, de mult. Ori la munte ori la mare Şi prin ploaie şi prin soare 199
ALAIUL PRIMĂVERII Noi voioşi ne vom plimba Frumuseţi vom admira. Şcoală nu fi supărată Că vacanţa trece-n dată Şi la toamnă vom veni Bucuroşi de ni-i primi.
Materialele care compun acest program sunt, în mică masură, proprii, cele mai multe fiind selectate din: - Marcela Peneş, Serbarea abecedarului, Ed. Aramis, 1991; - Decebal Burlacu, Victoria Karpis, Culegere de cântece pentru şcolari, Ed. G. C. Alexandru, Craiova, 1995; - Lucia Catarig, Cântece şi bucurii pentru cei mai mici copii, Ed. Papirus, Oradea, 1998; - Maria Pali, Serbări şcolare pentru ciclul primar, editat de CCD Oradea, 1997; şi alte volume de versuri pentru copii.
INVITAŢIE ÎN POIANA FERMECATĂ (de 1 iunie) SCENETĂ LITERAR- MUZICALĂ PENTRU COPII Decor: Suntem într-o poiană dintr-o pădure, într-o vară. (Decorul va fi amenajat corespunzător generecului: flori, gâze, băncuţe, iarbă). Povestitorul (se adresează copiilor din poiană): -A fost odată, ca niciodată. A fost odată…. Nu-i aşa că voi cunoaşteţi această introducere, copii? Copiii: - Da, da, da! Povestitorul: - De unde? Copiii : - Din poveşti Povestitorul : - Aşadar, astăzi, vă invităm în Poiana Fermecată unde ne vom întâlni cu multe personaje din poveşti, foarte îndrăgite de voi. Iată de exemplu : Albă ca Zăpada ( intră cântând) : ,, Eu sunt Albă ca Zăpada, Veselă, mereu frumoasă. Eu sunt Albă ca Zăpada Nu se poate confunda. Pregătesc mâncare-aleasă, Pentru cei ce vin la masă !“ Copiii ( cântă) :
,, Ea e Albă ca Zăpada Şi cu toţii o iubim ! “ 200
ALAIUL PRIMĂVERII Albă ca Zăpada (privind atentă şi ascultând curioasă) -Ei, dar ce se aude ?! Piticii ( cântând, apar în scenă în şir indian înconjurând-o pe Albă ca Zăpada) : ,, Aiho ! Aiho ! Suntem pitici voinici. Noi prin pădure am umblat Şi-am invitat. Veniţi copii! Cu toţii să aflăm Cu cine azi ne vom distra Şi vom cânta.“ Albă ca Zăpada :- A ! Bine-aţi venit, pitici voinici! Hai, prezentaţi-vă invitaţii ! Tu pe cine ai invitat în poiană ? Un pitic : - Eu am întâlnit o fetiţă frumoasă cu o căciuliţă de culoarea macului roşu. Ştiţi, desigur că e….. Scufiţa Roşie ( cântând) : 1. O scufiţă roşioară 2. Dacă mama răbdătoare, Dacă porţi adeseori. Îmi repetă iar şi iar Şi un coş la subţioară Să nu ies de pe cărare Cu merinde şi cu flori Şi prin iarbă să nu sar Este limpede socot Asta-nseamnă că demult Că nu-s Barbă-Cot. Nu o prea ascult. Referen: Scufiţa Roşie eu sunt Pe glume pusă şi pe cânt. Străbat de veacuri drumul lung, La bunicuţa să ajung. 3. Dacă eu încalc povaţa Stând cu fluturii la sfat Şi se trece dimineaţa Şi ajung pe înserat. Este limpede oricui Că nu-i bine, nu-i ! Refren ( acelaşi) ( Albă ca Zăpada şi piticii aplaudă.) Povestitorul: - Bravo, Scufiţă Roşie! Ia loc şi petrece cu noi! Albă ca Zăpada ( adresându-se altui pitic) : - Dar tu, cu cine te-ai întâlnit ? Pe cine ai invitat în poiană ? Piticul : - Eu am o surpriză pentru voi copii. Dar mai întâi , răspundeţi la ghicitoarea mea ,, Grijulie şi duioasă Le aduce-n orice zi 201
ALAIUL PRIMĂVERII Muguraşi şi frunză grasă Cine este, dragi copii ?!“ Copiii ( răspund) : - E capra, capra cu trei iezi. Corul ( format din copiii din poiană), cântă : ,,Capra ciocăneşte-ncet Poc ! Poc ! La bordei ! Sare iute-un cucuiet Dau năvală trei. (Capra, intoarsă de la pădure, cu sacul în spate) Iezii : Me-he- he ! Me-he-he ! Cine bate, cine e ?! Capra: Dragii mamei, cucuieţi! Hopa-ţupa, hopa-ţupa! Uşa descuieţi Corul: Nu-i pe lume glas mai drag Ca al mamei lor Ţupăie de zor şi trag Tustrei de zăvor. Iezii : Me-he-he ! Me-he-he! Vai, măicuţă! Foame ni-e! Capra : Răi de foame ce-mi sunteţi Hopa-ţupa, hopa-ţupa, Trei iezi, cucuieţi ! Iezii : Buni sunt muguraşii moi ! Corul : Zic cei trei ştrengari Iezii : Mamă, ia-ne şi pe noi Iată, suntem mari ! Capra : Me-he-he ! Me-he-he ! Până-atunci, mai e, mai e! I-auzi ce lăudăroşi ! Hopa-ţupa ! Hopa-ţupa ! Micii Feţi- Frumoşi.“ (Toţi copiii aplaudă) Piticul :- Da, da, da…Ca orice mamă ! Poftiţi, poftiţi la petrecerea noastră ! Albă ca Zăpada (adresându-se altui pitic) : - Dar tu, de ce eşti atât de trist ? Ce-ai păţit ?! Piticul : - Eu am un mesaj pentru voi, copii ! Toţi : - Un mesaj ?! Piticul : - Da, pentru că, (recită ): 1.,,Trecând azi prin pădure, 3. Şi aş vrea sa luaţi seama Un câine-am întâlnit De câinii vagabonzi Şi era trist săracul Sunt mai cinstiţi ca omul Şi tare abătut. Şi, uneori, mai lorzi.“ 202
ALAIUL PRIMĂVERII 2. Umbla lătrând a jale Şi fără de putere Şi se ruga la ceruri, De-un pic de mângâiere. Copiii (răspund) : - E Nero ! Nero ! (Un copil aduce pe scenă o jucărie-câine) Cântă : 1.,,Aveam un câine Nero, Refren : Bătrâne câine Nero, Nero, Nero ! Un câine negru, mare, Toţi râd de tine-acum E cam bătrân, săracul, Şi spun că nu eşti bun ! Dar latră încă tare. Lasă, bătrâne Nero, Nero, Nero ! Mama îl dojeneşte că nu e vigilent Căci noi, toţi, te iubim Pisica-l ocoleşte că e accident Ba chiar te preţuim ! 2.Când ne jucăm pe stradă Şi strada este plină, Mai cade mingea verde În curte la vecină. Bătrânul câine Nero Din casă izgonit, Aduce mingea-n gură Şi e fericit ! Refren
3 .Dacă-ntâlneşti pe stradă Un câine, negru mare, Să ştiţi că este Nero Ce latră încă tare. Vă rog să nu îl bateţi ! E-un câine alungat. Un câine ca toţi alţii Nu e unicat !“ Refren….
Alt pitic: - Copiii, mai răspundeţi la o ghicitoare? Copiii : - Da, da ! Piticul : ,, Un cojoc întors pe dos Mormăind, morocănos Umblă moşul prin pădure După fragi şi după mure Mor ! mor ! mor !“ Copiii: - E ursul! Ursul! Un copil:- Da, e mereu supărat pentru că vicleana vulpe l-a păcălit şi şi-a pierdut codiţa-n apă. Povestitorul:- Ce, nu ştiţi povestea?! Ascultaţi-o! Copiii cântă: ,,Un urs sărac şi dobitoc - Cumătră, hăi, nu mă lăsa ! Pe vulpe a-ntâlnit Că, zău, mă prăpădesc, Şi după ce-a oprit-o-n loc Un borş de peşte aş mânca Cam astfel i-a vorbit : Dar peşte, nu găsesc!
203
ALAIUL PRIMĂVERII - Mă miră faptul ce mi-l cei Flămând cum de te laşi ! Când peşte poţi găsi cât vrei Şi balta-i la doi paşi. Atât doar, să nu te grăbeşti, Cum faci adeseori, Să stai acolo să pândeşti De seară până-n zori !
Te duci la baltă liniştit Şi coada-n apă o-ntinzi Şi-o să rămâi nedumerit Cât peşte o să prinzi ! Şi ursul prost plecă la drum Şi-n baltă s-a oprit : - Să vezi cât peşte o să prind Râdea el, fericit !
Dar peste noapte, un ger cum nu-i, I-aduse mult necaz. Că-n loc de peşte, coada lui, Sub apă stă şi azi.“ Povestitorul :- Ei, dar să mai schimbăm atmosfera, puţin.Vrem un personaj fericit. L-aţi întâlnit, cumva ?! Piticul : -Sigur, sigur…eroul nostru e cel mai frumos dintre toate personajele basmelor. Toţi : - Cine e ? Cum se numeşte ? Povestitorul :- Să se prezinte singur ! Hai, spune-ne povestea ta ! Harap- Alb (povesteşte): ,, Din lumea basmelor cobor în fiecare zi, Să spun povestea toată, să n-o uitaţi, copii ! Pe urs, pe cerb, pe spân îndată am nimicit Şi cu plăcere mare la voi eu am venit.“ Copiii cântă : ,,Ha- Ha-Harap-Alb Vii dintr-o lume de vrajă şi de poveste ! Ha-Ha- Harap Alb Cu mulţi prieteni ce ştiu şi îţi dau de veste Unde se ascunde , ha, ha, ha ! Fata cea frumoasă , he, he, he, he ! Care nut e poate păcăli. Ha- Ha- Harap-Alb Noi te-ndrăgim şi suntem mereu lângă tine Ha- Ha- Harap-Alb Şi-n drumul tău să ai numai zile senine Şi ca prin minune, ha,ha,ha, ha ! Fata e cu tine,o,ho,ho, ho, ho! Spânul nu te mai poate minţi !“ Povestitorul : - Bravo ! Bravo ! Aplauze pentru Harap-Alb ! Ei, dar ce se vede pe cărare ? Cine-o fi umblând cu coif, cu şalvari, cu… A ! E Ali –Baba. 204
ALAIUL PRIMĂVERII Ali-Baba, Ali-Baba, bine ai sosit la noi !Tot trist, tot supărat ?! Sau… Copiii ( cântă) :,, O, Ali, Ali-Baba O, Ali, Ali-Baba ! Tristă este viaţa ta N-ai un ban în buzunar Ca să-ţi cumperi un măgar O, Ali, Ali-Baba ! Tristă este viaţa ta, Cu o cămilă de povară Trudeşti din zori şi până-n seară. O, Ali, Ali-Baba ! Nici aprobare la şeic Fără cafea în ibric !“ Povestitorul : - Să-l aplaudăm şi pe Ali-Baba! Dar acum să scoatem masca , Să ne amintim din nou, Că ne place tuturora În lumea copiilor ! Toţi copiii cântă şi dansează pe melodia,, Lumea basmelor“ compozitor Virgil Popescu, versuri Oana Sârbu.
VARĂ, BINE AI VENIT! (Bun rămas, clasa a II-a) Vai, dar ce căldură mare S-a lăsat peste pământ; Razele-s dogoritoare, Despre vânt,...nici un cuvânt. o
După iarna friguroasă, Primăvara ce-a venit A reînviat natura Şi toţi pomii-au înflorit.
Păsările călătoare De departe au sosit Şi cu voci încântătoare Pe noi toţi ne-au veselit. Cântec:Vine,vine primăvara
205
ALAIUL PRIMĂVERII Vine, vine primavara, Se asterne toata tara. Floricele pe cimpii, Hai sa le-adunam, copii. Creste, creste iarba verde, Ciocirlia-n nori se pierde, Haideti s-ascultam, copii, Al ei cintec din cimpii. Cucul, cucul striga tare, Pitpalacu-n lunca sare, Mieii zburda pe cimpii, Haideti sa-i vedem, copii Gâze, fluturi, greieraşi Saltă veseli pe câmpii, Albinuţe, bondăraşi, Flori cu zecile de mii. o
Preafrumoasa primăvară Toate le-a adus la noi. Şi-n priveliştea de-afară Le vedem acum în toi. Cântec:Albinuţa mea Prin câmpii şi prin răzoare Alergăm din floare-n floare Zum,zum,zum albinuţa mea! Căutăm prin floricele Şi-adunăm miere din ele Zum,zum,zum albinuţa mea! Ne-am întors cu toate acasă Şi-am adus mâncare-aleasă Zum,zum,zum albinuţa mea!
Teii dau din nou în floare, Iar salcâmii-mpodobiţi Stau sub razele de soare Şi îmbie a fi priviţi. o
Este semn c-o nouă vreme Peste lume s-a lăsat. Spuneţi voi, copii, cum oare Anotimpul s-a chemat?
Este vara călduroasă Ce-a sosit peste pământ. Peste tot e numai soare Fără adieri de vânt. Cântec:Vara Fluturele dintre flori A furat ca şi un zmeu, Şapte tinere culori Chiar direct din curcubeu. Uite-un gândăcel grăbit Cum se'nalţă pe un pai,
206
ALAIUL PRIMĂVERII Vrea s-admire negreşit Colţisorul rupt din rai. Un vânt bate răcorind Grâul bun de seceriş. Cântă vesele pe ram Păsărelele-n frunziş. Într-un alb şi gingaş crin, O albină a intrat, Pentru a sorbi puţin Din nectarul aromat. Iar parfumul din cais A fost dus de vânt în sat, Unde a găsit deschis Şi în case a intrat. A plouat şi au ieşit Ciupercuţele în crâng Veveriţele-n copaci Hrana pentru iarnă-şi strâng. O mămică de arici Caută în aluniş Nişte ouă de furnici, Puilor din ascunziş. Soarele a sărutat Pe bujorul cel sfios Şi acesta ruşinat Imediat s-a îmbujorat. Cald în case şi în clase, Iar copiii osteniţi După înc-un an de şcoală Par tot mai neliniştiţi. o
Aşteptând cu nerăbdare Încă un sfârşit de an, Să punem o întrebare Legată de-a lor ghiozdan.
Ce materie făcut-aţi Voi, în anul ce-a trecut? Spuneţi-mi,copii, cu toţii, Lecţiile v-aţi făcut? o
Matematică, română, La Cunoaştere am învăţat. Vrem să dăm acum de ştire Că de toate ne-am ocupat.
Într-atâtea luni de zile, Când la şcoală am venit, În caietele cu file, Am scris şi am socotit. o
Adunare sau scădere, Probleme de orice fel, Rezolvarea ce se cere
207
ALAIUL PRIMĂVERII Am făcut-o cu mult zel. Dar...nu chiar întotdeauna De-nvăţat ne-am ocupat. Când pe acasă era buna Noi, cam şmecheri, ne-am jucat! Cântec:Şcolărei şi şcolăriţe Şcolărei şi şcolăriţe, Copilaşi şi voi fetiţe, Hai la şcoală să-nvăţăm Şi bine să ne purtăm! Să-nvăţăm ca să citim Să scriem, să socotim, Să cântăm, să ne jucăm Pe părinţi să-i ascultăm. Luni, întâia zi de şcoală, Fără poftă de învăţat, Parcă suferind de-o boală, La şcoală ne-am adunat. o
Şi cum dascălul în clasă Catalogu’-a răsfoit, Văzurăm cum toate-n jurul Nostru s-au îngrămădit.
Doamne, ce frumos fusese!... Când, în timpul ce-a trecut, Jucam fără să ne pese, Fugind cât puteam mai mult. o
Luni, o zi îngrozitoare, După cele ce-au trecut... Notele-s supărătoare Căci la şcoală n-am ştiut.
Lecţiile făcute-n fugă, Temele neîngrijite, Luni, în prima zi de şcoală, N-au scăpat nepedepsite. o
Ajungând posaci acasă, De părinţi noi ne-am ferit, Am mâncat cu ei la masă, Dar de note...i-am minţit!
Marţi, o nouă zi de şcoală Şi o nouă ascultare. Este iar o altă boală Cu note supărătoare. o
La română, româneşte Să îi spunem: n-am ştiut! Măcar la mate recunoaştem, Că n-am putut mai mult.
La ştiinţe despre lume Lecţia n-am învăţat, Iar după acestea toate,
208
ALAIUL PRIMĂVERII Note rele am luat. o
Oarecum, din întâmplare, Pe la şcoală au trecut Părinţii ca să întrebe Despre ce am mai făcut. Aflând ei ce note rele Am putut să căpătăm, Ne-au promis că pentru ele, Doar în casă o să stăm. Şi, aşa închişi, măi, frate, Stând în casă, am privit, Cum la joacă, de departe, Mulţi copii au mai venit.
Miercuri, joi şi vineri, iată, De când tot în cas-am stat, Am primit o altă soartă, Căci ne-am pus pe învăţat. o
Miercuri, la română, zice Doamna noastră c-am ştiut. -Vezi, micuţule, novice Că se poate şi mai mult?
Matematica ce parcă Ieri pe toţi ne-a pricopsit, Azi, frumoasa zi de miercuri Iată că ne-a răsplătit. o
Joi, la muzică aflat-am Cât de bine poţi să cânţi După tot ce învăţat-am... O..., mai bine-i să nu minţi!
Să înveţi că şi minciuna Scurtă de-a-le ei picioare Dac-o ţii nu ţi-e totuna Căci ai suferinţă mare. o
Vineri este ziua care Pe copii îi veseleşte Că de suferinţa şcolii Ea pe toţi îi izbăveşte.
Sfânta vineri, cu mult soare, Peste şcoală s-a lăsat Şi din suferinţa mare Pe toţi ne-a eliberat. o
Sfârşitul de săptămână Pe toţi ne-a încununat Şi cu rele, şi cu bune, După cum am învăţat.
Şi...aşa trecut-a timpul... Fiecare săptămână, De la un anotimp la altul, Sigur şi încet ne mână. o
Iarna cu a ei zăpadă
209
ALAIUL PRIMĂVERII S-a topit în primăvară Dar,apoi, căutând mai bine, Am văzut că este vară. Parcă ieri fusese toamnă Şi din frunze ruginii Azi,mărita vară,doamnă, Pe toate le înverzi. Cântec: Anotimpurile Sunt patru la număr fetiţe Se schimbă-ntre ele mereu, Ele se numesc anotimpuri Hai cântă şi tu că nu-i greu. Cu-n snop plin de pâine în braţe Ca razele soarelui bland, Ne-ndeamnă să mergem la mare, Desigur pe vară o cânt. Cu struguri cu mere şi pere O vezi pe colină zâmbind . Bogată-i şi darnică-i toamna, Vă jur c-o iubesc,zău ,nu mint! Prinţesa cu mantia albă Lipeşte steluţe pe geam, Când vine ne-aduce Crăciunul Un tainic şi sfânt talisman. Natura din nou prinde viaţă, Când vine-aducând ghiocei. E-un susur vioi de izvoare, Frumuseţea ei să o bei. o
Săptamâna-n şapte zile Este-n realitate bună. Zi de zi la şcoala noastră Toţi şcolarii îi adună.
Fie vorba de română, Matematică,ştiinţă, Şcoala tuturor ne cere Învăţare şi voinţă. o
Astăzi, zestrea adunată, La părinţi o arătăm, Într-o zi încununată, Unde martori îi chemăm.
Ca să vadă ce răsplată Pentru muncă am primit, Ori dacă-n a lor speranţă, Astăzi i-am îndreptăţit. Cântec: Vara soseşte Vara soseşte şi câmpul e verde Flori drăgălaşe pe ram se zăresc Râul în murmur prin crânguri se pierde Păsări în luncă cu drag ciripesc Cip,cip,cirip!Cip,cirip,cip!
210
ALAIUL PRIMĂVERII o
Când spunem vară,spunem vacanţă, Spunem munte şi mare, ori spunem speranţă, Spunem distracţie şi soare, Ori sărbătoare.
Când spunem vacanţă, spunem cunună, Sau răsplată ori premii la media bună, Sau spunem mândrie ori un bun nume Pe toate la lume. o
Când spunem vară, spunem speranţă, Rostim năziunţă, voinţă şi cutezanţă, Rostim viitorul ce-aproape-o să vină Într-o toamnă blajină.
Când spunem toamnă, spunem iar şcoală Şi spunem note mai bune, mai rele, Ori spunem boală... Sau spunem ştiinţă de carte pentru şcolari, Căci vom fi mai mari! Cântec: Bun rămas, clasa a II-a! Clasa a II-a, bun rămas! Astăzi noi te părăsim, Iar la toamna care vine Într-a III-a o să fim.
BUN RAMAS, ABECEDAR! Prezentatoarea :Stimaţi părinţi,dragi copii,vă voi spune o poveste scurtă,care începe altfel decît ştiţi .Se zice că în oraşul nostru este o clasă I de elevi cu fetiţe şi băieţei tare drăguţi,veseli şi jucăuşi,poznaşi ca orice copii,dar buni de tot la învăţătură.Cine or fi acei copii,aţi ghicit d/e cine e vorba în poveste? Ei,şi s-a dus vestea d/e aceşti copii peste tot, pînă a ajuns şi la urechile oaspeţilor,care iată au venit astăzi la sarbătoarea noastră să se convingă d/e voi.Aceasta a fost povestea mea ,p/u ca voi să-i convingeţi că sunteţi cei mai buni elevi, vă rog să dovediţi acest lucru. Eu sînt jurnalista Nălly,am venit împreună cu operatorul Ştefan să scriu un articol despre elevii clasei IA din gimnaziul Gheorghe Rişcanu ,despre faima clasei voastre sa se ducă în toată ţara.Sînteţi de acord,copii? Prezentatoarea :Şcoala e locul unde îţi afli norocul. ...Vă amintiţi cînd aţi luat pentru prima dată Abecedarul în mînă şi aţi citit primul cuvînt scris aţi simţit că atingeţi cerul cu mîinile,că vă desprindeţi de acel mic locuşor de plai pe care vă găseaţi şi zburaţi pe alte meleaguri, pe tărîmurile înţelepciunii şi ale frumuseţii.Vă temeaţi să închideţi Abecedarul ,ca să nu coborîţi niciodată din acea plăcere sufletească. Din acel moment aţi zis: „Abecedarul ,pentru mine,va fi ca o căsuţă imaginară. Acolo mă voi întoarce întotdeauna cînd voi dori să gust din mierea cuvintelor sale .” Cîntecul Sîntem şcolari
211
ALAIUL PRIMĂVERII Prezentatoarea :Acum as ruga părinţii să-mi răspundă la o întrebare: Care este diferenţa dintre şcoală şi viaţă?(La şcoală,înveţi lecţia şi pe urmă dai un examen.În viaţă,dai examene,din care îţi înveţi lecţia) 2 păreri Prezentatoarea Într-un loc preacurat,cum este meleagul meu, ne îndreptăm şi noi , pas cu pas... Copilăria spre un viitor mai luminos! Prin tot ceea ce suntem ... gîndurile noastre, visele, speranţele, frumuseţea copilăriei se răsfrînge în coapsa arborilor şi rămîne pe roua florilor de primăvară, aşteptînd parcă mugurii viitorului să-şi desfacă faţa în petale... Şi gîndurile noastre de copii bat la tîmpla timpului....aşteptînd clipa de răscruce din care s-a născut Leagănul copilăriei noastre . Fiecare zi din viaţa noastră e o minune... . Prezentatoarea : Următoarea întrebare adresată părinţilor Ce înseamnă a iubi un copil?(Desigur copiii sint soarele părinţilor) Cintecul : Vis de copil 1.Dragi părinţi, dragi spectatori Azi, cînd totu-i plin cu flori, Azi, în zi de sărbătoare Clasa-ntîi dă o serbare” 2.La noi acum e mare sărbătoare, Mai mîndră decît ieri, mai luminoasă Şi-mpodobită e întreaga clasă „ABECEDARUL” să-l sărbătorească! 3.L-am găsit pe bancă-n dar La-nceput de an şcolar Şi-avea litere mărunte, Mici şi necunoscute. 4. De prima zi de scoala mi-amintesc Caci am primit atunci o carte-aleasa. Mi s-a parut atata de frumoasa Si-am inceput cu drag s-o rasfoiesc. 5.Eu numai la imagini ma uitam Caci literele nu le cunosteam Si ma intrebam putin cam speriata O sa ajung sa il citesc vreodata?
6. Dar rand pe rand acele negre oi Ne-au invatat povesti si lucruri noi. Acum stim sa scriem, sa citim Si de aceea azi ii multumim Invatatoarei, care, cu rabdare Ne-a picurat in suflet stropi de soare. 212
ALAIUL PRIMĂVERII 7.Când la şcoală am venit, Am avut ca dar, un abecedar. Daru-acesta minunat Ca dintr-o poveste Cu cât dor l-am aşteptat Cât de drag ne este! In sala intra ABECEDARUL Dialog cu ABECEDARUL:-Bună ziua, dragi prieteni! - Bună ziua, prietene Abecedar! -Vă mai amintiţi de prima zi de şcoală? -Da, da! Eraţi voioşi şi prea nerăbdătători Să dezlegaţi mai iute taina slovei, Să nu mai fiţi neştiutori În meşteşugul scrisului şi vorbei. -Aşa e! -Am sosit prieteni mici, Am sosit şi eu aici Şi-nainte de-a începe Dragi băieţi şi voi, dragi fete, Am ceva ca să vă spun! -Ce? -Aţi muncit? -Am muncit, clasa-ntîi am isprăvit! -Aţi învăţat? -Am învăţat, clasa-ntîi am terminat! -A fost lung al vostru drum? -A fost lung pînă acum! CINTECUL :DRAG ABECEDAR 8.Deci cunoaştem alfabetul, Ştim să scriem, să citim, Literele-n şir pe toate Pe de rost le denumim. 9.Şi-acum literele toate Din ABECEDAR buchet Vin cu dragoste s-arate Ce înseamnă alfabet. 10.Fiecare filă a lui e o bucurie! El ne-a învăţat pe toţi A citi şi-a scrie. De aceea l-am păstrat Ca pe-o scumpă carte Si nu prea l-am supărat; Am sau nu dreptate? Spune tu, ABECEDAR, 213
ALAIUL PRIMĂVERII Ce ne eşti de faţă, Este cineva la noi care nu învaţă? 11.De-acum ştiu ce-nseamnă şcoală Ştiu că trebiue să-nvăţ, Greutăţi noi nu cunoaştem Că sîntem cei mai isteţi! 12.Multe altele mai ştim: Să vorbim, să socotim, Fiecare din noi ştie Să citească şi să scrie. *ABECEDARUL: Ascultaţi la mine dar. Eu, pe nume – ABECEDAR, Vă chem azi la judecată, Elevi şi-abecedar deodată. Ce mai luptă noi dădurăm Când cunoştinţă-abia făcurăm! Lupta azi s-a terminat. Cine oare-a câştigat? Timpul e judecătorul, Martor e învăţătorul. Greu a fost, dar m-aţi învins. Toate literele aţi deprins! 13.Litera‖A‖: Eu portita le-am deschis Catre lume, catre vis Prima sunt in alfabetul Buchisit de ei cu-ncetul. 14.Litera‖B‖: Mie mi se spune B(be) Sunt un trei si-o linie Primul sunt la bal, balon Biciclete si balcon. 15Litera‖E‖: Ma cunoasteti? Eu sunt „E” Seman cu un pieptene Sunt elev si invat bine Scrii elicopter cu mine. 16.Lirera‖C‖: Eu sunt”C”(ce) de la campie Casa, carte, colivie Sunt prezent mereu la scoala Ma ascund in calimara. 17.Litera‖D‖: Eu sunt”D”(de) de la decor Drumetie, dirijor Va anunt acum, copii 214
ALAIUL PRIMĂVERII Ca spre Delta voi porni. 18.Litera‖R‖: Ma prezint sunt „R”(er) De la rac si si la boier Roata se opreste-aici Ia cititi ce-am scris,copii! Dansul Bat din palme Prezentatoarea :Copii ce trebuie să faceţi ca să nu vă crească nasurile?(păreri) Pentru ca să nu vă crească nasurile,trebuie să le ţineţi cît mai mult prin cărţi. Copii,ce este o carte?(păreri) 1.Cartea e ca un copilCînd o scrii-creşte mare, Cînd o termini de scrisPleacă în lumea largă.
2.Cărticică,cărticică, Dacă-i şti cît te iubesc Vorba ta e fermecată, Tu ne-nveţi,ne sfătuieşti Pentru toţi băiat ori fată Cel mai bun prieten eşti. Cîntecul Cărticica surioara mea 19. -Dragul meu Abecedar, Ce să-ţi dau acuma-n dar? Mulţumesc frumos de toate, Tu,ce fostumi-ai ca frate. Nici nu ţtii ce greu îmă vine Ca să mă despart de tine. Abecedarul –Măi copile,dragul meu, Crezi că mie nu mi-i greu? Uite,literele mele, Strălucind ca nişte stele, Te aşteaptă-n altă carte, Să vă duceţi mai departe
20. Te salut carte maiastra! Bun venit, abecedar! Tu ai fost in viata noastra Prima carte de scolar. Anu-ntreg te-am rasfoit 215
ALAIUL PRIMĂVERII Tainele ti-am deslusit Dar acum intr-un glas Noi iti spunem: Toti: Bun ramas! Prezentatoarea La sărbătoare au venit taraful Chiţ-chiţ să ne felicite pe toţi Să-i ascultăm 21. Singur insa nu ramai Alti copii in clasa-ntai Cu drag te vor rasfoi Sa invete a citi. Bun ramas, carte aleasa! Noi pasim in alta clasa Si iti multumim frumos Fiindca ne-ai fost de folos!
*22.Iţi aminteşti la început ce greu a fost? Atâtea semne parcă fără rost! Ovale, zale, bice, bastonele. Priveam nedumerit la ele. Acum le stăpânesc pe fiecare, Prietene îmi sunt şi-s mândru tare! *23.Parc-a fost ieri când ziua-ntreagă Vorbeam de sunet, de silabă, Căci pronunţam greoi, neclar Cuvinte din abecedar Şi mâna cum ne tremura , Când l-am făcut pe primul „A”. 24.*F: Litera n-a fost cuminte, Uite, şi-a pierdut un dinte! Furnică, fabrică şi floare Chiar şi fulgii de ninsoare Nimeni, nimeni nu le spune, Fără litera „f” pe nume.
25.*G: „G” e literă isteaţă, Frumoasă şi vorbăreaţă. Şi tot spune la poveşti Despre stelele cereşti. Poartă sacul cu secrete Numai printre alfabete. 216
ALAIUL PRIMĂVERII Nu-i nici lună, nu-i nici soare, Doar un O cu gura mare! Dans Valsul ABECEDARUL: V-aţi străduit cu toţii. Pot să spun Că-n clasa voastră am lucrat cu drag. Aţi mers cu mine pe-al luminii drum, Vă mulţumesc şi-acum mă retrag! 26.Iubite ABECEDAR, De azi ne despărţim. De la tine ne mutăm Alte cărţi să învăţăm. Vrem să-ţi mulţumim curat Pentru că ne-ai învăţat Şi să-ţi spunem cu plăcere: RAMAS BUN! LA REVEDERE! Cîntecul Abecedar 27.Mulţumiri aduc din suflet Celor ce ne-au învăţat Cu răbdare, cu căldură Minţile ne-au luminat Să strigăm toţi într-un glas: Şcoală dragă, bun rămas! Vom veni peste trei luni Şi mai harnici, şi mai buni. Dar acum la încheiere Vă zicem: “LA REVEDRE!” Sînt ABECEDARUL. Un an am fost împreună... Dar a sosit timpul să ne despărţim. Nu-mi pare rău de nimic deoarece aţi fost cei mai harnici, cei mai buni la citire şi scriere, cei mai ageri în exerciţii! *Toţi copiii: RAMAI CU BINE ABECEDAR, CINTECUL :DRAG ABECEDAR Prezentatoarea : Copii,observaţi ce am aici ?(litere)Acestea sînt literele din prăjituri ,o să le mîncaţi dacă îmi spuneţi cine e autorul la Fata babei şi fata moşneagului,Capra cu trei iezi,Ursul păcălit de vulpe? Desigur e bunicul şi sfătosul Ion Creangă,el cocea litere şi alcătuia cu ele cuvinte Pentru voi vacanţa are o însemnătate ,e prima vacanţă,care o aşteptaţi cu nerăbdare CINTECUL: Vacanta mare Cuvîntul învăţătorului
217
ALAIUL PRIMĂVERII Dragi copii!Iată că a sosit şi ziua cînd voi vă luaţi rămas bun de la prima carte care v-a învăţat a citi cele mai frumoase şi mai scumpe cuvinte.Acum voi puteţi afla minunile altor cărţi tot atît de frumoase şi atrăgătoare.Îi mulţumim din suflet Abecedarului. Prezentatoarea : Da ,foarte frumos a fost la sărbătoare ,voi duce vestea în toată lumea despre elevii clasei I.Abecedarul mi-a şoptit la ureche că v-a pregătit o surpriză(se împart cadourile) Cuvîntul învăţătorului Serbarea a luat sfîrşit ,le mulţumesc copiilor pentru o muncă enormă,prezentătoarei şi operatorului ,şi desigur părinţilor pentru organizarea acestei sarbători
SERBARE SFÂRŞIT DE CLASA A IV-A MĂRGELE COLORATE Momente scenice de ALECU POPOVICI PREZENTATORUL: Fapte, întâmplări care se înşiră ca mărgelele colorate pe o aţă…Unele sar în ochi, altele se observă mai greu….Dar noi vom înşira aceste mărgele în faţa voastră. Ca la teatru. Deci, atenţie!...GONG!..urmează o scenetă cu băieţi şi fete! BĂIATUL NR. 1: E serbare astăzi! Vom prezenta un spectacol nemaivăzut. Trebuie să ştiţi însă că acest program e prezentat numai de băieţi. De ce? Pentru că vrem să le arătăm lor, fetelor, că n-avem nevoie de ele….DA! O să facem un program foarte bun şi fără ele….Acum mă duc să pregătesc decorurile, costumele…Un moment….(Iese; se răzgândeşte şi se întoarce pentru puţin timp).Un moment vă rog…. FATA NR.1: Dragi spectatori, astăzi vom juca fără băieţi; numai noi, fetele. Au râs de noi, au spus că suntem grozave numai la vorbă…O să le arătăm noi dumnealor că putem să jucăm teatru şi fără ei! Acum plec să văd ce mai e de pregătit! (iese la fel de grăbită cum a intrat) Am zburat!... SCENA 2 ( Se aduc repede o masă şi două scaune. Intră Radu şi Milică, doi fraţi) RADU: Acum, când părinţii noştri sunt plecaţi, haide să- i ajutăm la treburi prin casă, aşa cum se cuvine… MILICĂ: Da, frăţioare…Noi, băieţii trebuie să ne ocupă de treburile gospodăriei…Uite, o să termin broderia asta pe care a început-o mama…Unde e acul? RADU: Să-l căutăm! ( Caută pe masă, apoi sub faţa de masă) Aici nu e! Nici aici! MILICĂ: ( Imitând-o pe mama) Vai, ce dezordonaţi sunteţi voi, băieţii! ( Caută amândoi de zor) RADU: Am obosit de când caut! (Se aşază pe un scaun, dar sare apoi imediat în sus, ţipând) Lam găsit, aici era! MILICĂ: Să pun acul în aţă! 218
ALAIUL PRIMĂVERII RADU: Cred că e mai uşor invers, pentru că aţa e mai lungă şi ai de unde să tot încerci! MILICĂ: Au!... M-am înţepat!...Dac-aş avea un…cum se cheamă? RADU: Un ce? MILICĂ: …Care se pune pe deget!… RADU: Un inel? MILICĂ: Nu!...Un degetar! Ei, dar mai bines să-l chem. Pe frăţiorul cel mic!... Neluţule….Neluţule…( Vine Neluţu, un băiat înalt, îmbrăcat caraghios în haine de bebeluş…Neluţu bâzâie, alintându-se.) MILICĂ: Vino, Neluţule!...Vino aici…Vrei să te iau în braţe? ( Încearcă să-l ia în braţe, dar, cum Neluţu e mai înalt ca el, cad amândoi) NELUŢU: ( uită să mai bâzâie ca un bebeluş): N-o să mai pot juca duminică fotbal…mi s-a umflat genunchiul. RADU: Fiţi serioşi! Doar jucăm teatru! Spuneţi- vă serios rolurile…. MILICĂ: Să-ţi cânt un cântec de leagăn, să te adorm… RADU: Da, să-l adormim până vin tata şi mama! (Îl iau pe Neluţu de mâini şi de picioare şi-l scot afară. Din dreapta vine Rodica, împreună cu alte fete, îmbrăcate băieţeşte şi în mână cu câte o minge) SCENA 3 RODICA: Eu nu înţeleg de ce vă place vouă, băieţilor, fotbalul. Fugiţi după minge şi, când o ajungeţi, în loc să o luaţi în braţe , îi daţi cu piciorul! UN FOTBALIST: Ce puteţi înţelege, voi, fetele?... AL II-LEA FOTBALIST: ( Spune repede, ca o lecţie învăţată pe de rost) Daaa…ce minunat e să tragic în minge un…un…pantof… RODICA: ( suflă) Un şut… AL II-LEA FOTBALIST: Da…unul de-ăla…Pe urmă mingea o să intre în uşă… RODICA: ( suflă din nou) În poartă.. PRIMUL FOTBALIST: Sau în gard…Înaintezi cu mingea,şi deodată îi dai centrului înaintaş un….un… RODICA: O pasă, o “foarfecă”… SCENA 4 219
ALAIUL PRIMĂVERII MILICĂ: (are în mână o carte mare de bucate, o farfurie şi un tel): Când au să vină părinţii, au să găsească masa gata. Ia să vedem: pentru ca să faci omletă, baţi… PRIMUL FOTBALIST: Baţi o lovitură de pedeapsă de la 11 m şi e sigur gol. Apoi pasa se execută cu… MILICĂ: (citeşte din cartea de bucate) Lapte şi ouă. Tot amestecul trebuie bătut la… PRIMUL FOTBALIST: …Scor 6-0 sau 7-0 , ca adversarul să nu- şi mai poată lua revanşa.Lovitura de corner se execută… MILICĂ: La cuptor, unde se pune tot amestecul. După o asemenea mâncare simţi… PRIMUL FOTBALIST: Crampoanele care se aplică pe tălpile ghetelor de fotbal… RADU: Nu vedeţi că râde lumea? MILICĂ: Asta înseamnă că avem success. E doar o comedie. Ce, vrei să plângă? NELUŢU: ( vine, scărpinându-se pe spate) Eu am să mai stau mult în tufa de urzici în care m-aţi trântit? RODICA: Mi se pare că am încurcat-o! RADU: Sigur! Nu e bine! RODICA: Şi atunci? RADU: O luăm de la-nceput! RODICA: Cu toţii!...Cred că e mai bine împreună!...O să fie piesă şi cu fotbal, şi cu broderii, şi cu cartea de bucate! MILICĂ: Aha! Vă daţi bătute! AL DOILEA FOTBALIST: Aşa aţi înţeles voi….. RADU : Iar începeţi? …Terminaţi odată! Rodica are dreptate! La un loc o să ne distrăm mult mai bine. MILICĂ: Iar eu de-abia aştept să-mi shimb rochia! RODICA: Şi ce piesă o să jucăm? RADU: Cum ce piesă? O piesă cu fete şi băieţi…. SCENA 5
220
ALAIUL PRIMĂVERII PREZENTATORUL: Şi din nou o să înşirăm câteva mărgeluşe!....( Tuşeşte, emoţionat) Vă vom prezenta acum câţiva “eroi”…Adică, nu sunt ei tocmai eroi…Dar mai bine să vă lămuriţi singuri! Eroul nr.1: Cuceritorul înălţimilor!... ILIUŢĂ: Muntele se ridică înfricoşător şi uriaş în faţă. Mă sprijin numsi cu vârful bocancului de un bolovan enorm care se clatină puţin. Abia pot să ating cu vârful degetelor marginea de sus a crestei. Strâng din dinţi, mă opintesc cu ultimele puteri. Puţin…încă puţin- şi la picioarele mele se cască o prăpastie imensă! Am urcat la 5000 de m. Se aud bătăi în uşă. Iliuţă deschide un ochi) Cine-i? O VOCE : eu, bunica. Iliuţă dragă, sunt obosită şi vreau să te rog să- mi aduci lemne din pivniţă. ILIUŢĂ: Eu sunt şi mai oboist, bunico! ( Se întoarce cu nasul în pernă). Nu pot să urc şi să cobor toată ziua. SCENA 6 C Ce să-i faci? …Se întâmplă, aşa cum se întâmplă şi cu grija pentru cei mici. Iată-I pe ILIE şi pe frăţiorul lui, RADU. ILIE: Ce-ai acolo? RADU: O ciocolată! ILIE: N-ai decât s-o mănânci sănătos! Tu eşti fratele meu mic şi trebuie să creşti mare. Ai numai 4 ani. Ce fel de ciocolată e? RADU: Cu lapte şi alune! ILIE: Şi alune? Mare lucru! O desfac numai aşa, ca să mă uit! E neagră! Nu e bine s-o lingi! Mai bine să ţi-o rup eu. RADU: Ce- ai făcut? ILIE: Aoleu! S-a rupt strâmb! Stai, să- i îndrept marginile.Aşa! Acum e bine.Vrei să ţi-o fac rotundă? RADU: Nu vreau! ILIE: Ba ţi-o fac! Rup de-aici, de-aici şi de-aici, şi gata. Uite ce mititică şi drăguţă a rămas.Vai, şi cum ţi se mai topeşte în mână! Dă-o- ncoace! RADU: Nu vreau…nu vreau…hî…hî…mi-ai mâncat ciocolata! ILIE: Aoleu, ce mai urlet! Vai de capul băieţilor care au fraţi mai mici! SCENA 7 PREZENTATORUL: Şi ieri a venit la NICU în vizită MATEI. Alţi eroi… MATEI: Am venit să-ţi văd câinele lup despre care mi- ai spus în clasă.Trebuie să fie grozav. Unde e? 221
ALAIUL PRIMĂVERII NICU: A,câinele… MATEI: Da, ai spus că ai un câine grozav, mare cât tine, rău, că a prins odată un hoţ, că îl trimiţi să cumpere pâine, ziare… NICU: Daa…. MATEI: Unde e? Văd că aici e numai câţelul ăsta. NICU: Da‟ ce, câţelul nu e câine? MATEI: E mic şi nici măcar nu e lup. NICU: Îl cheamă Lupu. MATEI: Şi hoţul? NICU: Hoţul e motanul bunicii. Fură carne, a furat şi un ghem de lână. MATEI: spuneai că îl trimiţi sa aducă pâine, ziare… NICU: Eu îl trimit, dar el nu aduce… SCENA 8 PREZENTATORUL: Şi acum…o “poveste dulce” care lasă un gust… amar… (În faţa unei vitrine cu dulciuri, sau o tonetă) GICĂ: Măi, Lică, hai cu mine! LICĂ: Departe, Gică? GICĂ: Nu, până aici. E ziua lui frate-meu. Ăla micu‟! Cinci ani împlineşte.Îi face mama şi tort. Vii şi tu la noi. E cu nucă. Trebuie să-I dau un dar. Am 50 de lei. Îi iau o jucărie: o rachetă cosmică. LICĂ: Hai! GICĂ: Ia te uită, măi…ce prăjituri au făcut! Cu frişcă….hai să gustăm şi noi! LICĂ: Eu n-am…( Vrea să spună bani.) GICĂ: Lasă că am eu…nu-i mai iau rachetă, că sparge geamurile cu ea. Îi iau camion. ( Cumpără prăjituri. În timp ce vorbesc, mănâncă mereu…) Bune prăjituri! Mai luăm? LICĂ: Eu n-am…( Vrea să spună bani.) GICĂ: Lasă că mai am eu….Ce-i trebuie camion? Vede totă ziua camioane pe stradă…Ei…ia te uită, mă, ce bomboane de ciocolată…Da-ţi-ne şi nouă o cutie! LICĂ:Dar.. 222
ALAIUL PRIMĂVERII GICĂ: Lasă că-i fac eu alt dar…O puşcă….Hai…( În scenă apare un stand de cărţi) Tu ai cartea asta de Jules Verne- “Insula cu elice”? Hai să mi-o cumpăr! LICĂ: Dar puşca? GICĂ: Îi iau o puşculiţă. Să se înveţe econom de mic. Azi un ban, maine un ban…Hai înăuntru, la librărie. Îmi trebuie şi creioane colorate. LICĂ: Dar ăla micu‟? GICĂ: Tu ştii să faci bărcuţe? Luăm foi din caietul de matematică şi-i faci tu o bărcuţă.Eu o colorez…Şi la urma urmei , are tort cu nucă… SCENA 9 PREZENTATORUL: Şi acum o poveste….alunecoasă.Ţineţi-vă bine să nu cădeţi…! LICĂ( cel mare): Vine! RADU ( cel mic): Acu să te ţii…( Râde) LICĂ: Sssst.!...N-auzi? Taci odată!...Sperii…vânatul.. RADU: Şi au să vadă gheaţa! LICĂ: Acum…unu, doi, trei…atenţiune!...brrr…br….br….(imită “dropul” unor tobe mici. Afară se aude o bufnitură.) A căzut! RADU: Grozav salt!...Cel puţin o jumătate de metru! LICĂ: 65 de cm…îţi spun eu! O voce înfumurată de afară: Am să reclam! Am să mă plâng! Mereu e gheaţă aici! …O să-l caut pe responsabilul blocului nostru…Aici ar trebui… LICĂ: Ssst… RADU: Ssst..Cine-o fi responsabilul? LICĂ: Un domn înalt, cu părul alb, mustăţi şi ochelari.O să se plângă lui..Trebuie să fie ceva mare! RADU: Atenţiune! Vin! Uite-le!.. LICĂ: Aha! Pe ele le aşteptam!...Să auzi acum ce chiţăit şi cum o să dea apă la şoareci! Dana e o plangăcioasă! Monica…ce să mai vorbim! RADU (ca la o transmisiune sportivă): Atenţiune, dragi telespectatoare şi telespectatori! Vă transmitem o interesantă competiţie sportivă…comică..Gheaţa e în perfectă stare…
223
ALAIUL PRIMĂVERII LICĂ: Am turnat noi din zori zece găleţi cu apă! RADU: Şi o stropitoare…aşa că totul e bine organizat! Advesarul se arată la intrarea pe teren. E cunoscuta echipă a plângăreţelor Dana şi Monica….Înaintează…N-au curaj să atace….Dar “Driblingul” nostru a reuşit….Praful de zăpadă presărat deasupra gheţii le induce în eroare…Fac un pas spre poartă, adică spre uşa blocului, mai fac unul…şi… ( De afară se-aud două ţipete scurte: “Au!” şi apoi iar “Au!” Băieţii râd cu hohote, fără să se mai abţină.Pe uşă, orientându- se după râsete, intră cele două fete c-o falcă-n cer şi cu una-n pămant.) DANA: Să vă fie ruşine! MONICA: Dacă ne spărgeam capul? LICĂ: (Hohotind) N-ai grijă! E tare! Doar eşti tocilară! DANA: Halal sportivi!... Cum se mai cheamă sportul ăsta? “Suceşte-ţi piciorul?” sau “Juleşte-ţi nasul?” … MONICA: Ruşine! LICĂ: Sport, nesport…v-aţi prins şi gata! O să râdă tot blocul de voi! MONICA: (Gata să plângă) Asta e o…e o… LICĂ: Hai! Du-te cu pâra, după cum ţi-e obiceiul! DANA: Putea să cadă un copil mic! RADU:(O imită) “ Copil mic!” Aţi fost păcălite!... Suntem răzbunaţi! Destul că toată ziua ne spun părinţii: “Uite ce bună şi cuminte e Dana!” LICĂ: “Ce calificative bune obţine Monica!” RADU: “Ce liniştită e Dana!” LICĂ: “ Monicăi nici nu-i auzi gura!” RADU: Acum sunteţi păcălite! LICĂ: Vă duceaţi aşa grăbite…şi noi v-am oprit din drum…Noi…adică gheaţa! RADU: Şi unde vă duceaţi, mă rog? DANA: Aaa, la vitrina din colţ… RADU: (maliţios) Să se uite la păpuşi… MONICA: Da! DANA: Nuu! Au adus pistoale…cu apă!
224
ALAIUL PRIMĂVERII RADU: Ce? LICĂ: Cum? Când au adus? DANA: Ieri. Mai erau câteva! ( Radu şi Lică se privesc lung, şi, fără să mai scoată un cuvânt, o rup la fugă.) DANA: Atenţiune!...Unu, doi, trei… (Se aud două bufnituri şi “Au!”…”Au!”.Reintră Radu şi Lică…necăjiţi) DANA: Ei, cum staţi, “păcălicilor”? MONICA: Să ţineţi minte! “ Cine face gheaţa altuia, alunecă singur pe ea!” (Ies amândouă) LICĂ: Ne-au dus! RADU: M-am luat după capul tău! Tu ai fugit primul! LICĂ: Şi de ce n-ai fost atent pe unde calci? Când ai căzut, m-ai tras după tine! (Ies amândoi) SCENA 10 PREZENTATORUL: ( Apare în faţa cortinei, agitat).Atenţiune, atenţiune! Alarmă! S-a întâmplat un fapt senzaţional! De la “colţul viu” au “ evadat” mai multe persoane. Cei care le vor găsi sunt rugaţi să anunţe de urgenţă echipa noastră de intervenţie, pentr ca evadaţii să fie puşi la..”colţ” . Atenţiune, atenţiune! ( Dispare în sens invers direcţiei din care a venit). Se ridică cortina. Scena e goală. VULPEA: Aici suntem! (Intră în scenă Vulpea, Ariciul, Şoricelul…etc.- copii în costumele respective sau numai cu măşti). ARICIUL: Da, noi! Am fugit de la “colţul viu” ca să dăm o mână de ajutor. Vrem să devenim personaje în teatrul vostru! Ne-am plictisit să stăm numai în paginile revistelor şi cărţilor pentru copii. Vrem să ieşim puţin la aer! VULPEA: Şi…cu ce începem? ARICIUL: Cu ce? Cu începutul! PREZENTATORUL: Ba începem cu…Ţeposul! (Fundalul înfăţişează decorul simplu al unei păduri marcat prin câteva siluete de copaci. Vulpea, Şoricelul şi ariciul vin cu o revistă , citind.) ARICIUL: Aşa, acum e bine. Ce ziceţi, va fi citi în pădure noul număr al revistei noastre? Orice s-ar spune, articolele au destui ţepi. ŞORICELUL: Au, au, au… ARICIUL: Ce s-a întâmplat? ŞORICELUL: Unul din ţepii tăi mi-au intrat în lăbuţă. Au, au…
225
ALAIUL PRIMĂVERII VULPEA: Dragă Ariciule, din cauza..cum să zic…din cauza…constituţiei tale fizice. Eşti prea critic. Împungi prea tare…. ŞORICELUL: ( sugându-şi lăbuţa) Aşa e! VULPEA:Uite, de exemplu…cu veveriţa. Ea e responsabilă cu materialele sportive din clasă…vreau să spun…din pădure. Tu o critici că vine târziu şi că lasă lumea să stea la rând până ce soseşte ca să le dea o minge sau plasa de volei. E cusurul ei! Îi place coada mare. ..Dar nu uita că ea este la-nălţime. Şi dacă o să se supere, n-o să mai vrea să facă parte din echipa de atletism. Ştii că doar e campioană la sărituri. Nu e bines ă ne punem rău cu ea. Aici scrie:” Veveriţa vine târziu!” Punem un semn de întrebare la sfarşit. “Veveriţa vine târziu?” Răspuns: “Mai bine mai târziu decât niciodată…” Deci, mai bine asta-i concluzia! ŞORICELUL : Are dreptate…Şi apoi ce rost are să criticăm şi să ne cretăm şi cu ăsta…cu….( îi ocoleşte numele) ARICIUL: Motanul! ŞORICELUL: ( a tresărit) Unde? Unde e? ARICIUL: Nu te teme! De altfel, tot ce scrie aici despre el e adevărat! ŞORICELUL: Nu, nu mă tem, dar nu vreau să mă uit să văd ce-ai scris! “ Motanul e un mare bătăuş!” Cum…bătăuş?...se antrenează! Da! Dumnealui e un atlet şi trebuie să se antreneze.Ne antrenează şi pe noi…. ARICIUL: Cum asta? ŞORICELUL: Păi, fugim toată ziua de el…facem alergări de fond…Şi e vessel. Ne jucăm de-a şoarecele şi pisica.Te rog să scoţi numele meu de pe foaia asta. Nu că mă tem, dar….. VULPEA: Nu e bine, Ariciule, să fii aşa ţepos. Eu cunosc şi o fabulă despre tine….să nu mai vorbim… ARICIUL: Acela despre care a scris poetul Marcel Breslaşu era un văr de-al meu.Acum umblă cu baston, ştiţi…şi-a rupt un picior. Dar revista noastră trebuie să apară. Trebuie să îndreptăm lucrurile! ŞORICELUL: Eu nu mă simt prea bine. Aşa, aşa o slăbiciune….Te rog să scrii că la numărul ăsta de revistă eu eram bolnav. Am anemie. Săptămâna aceasta am ros un şvaiţer cu găurile prea mari: 80 % găuri, 20 % brânză.Sunt slăbit. Lucraţi voi. La revedere! ( Pleacă.) VULPEA: E foarte bine şi foarte frumos, numai că nu văd deloc să semnez. Îmi pare rău, ariciule…Sunt de accord, dar nu vreau să semnez…parcă am “orbul găinilor”….La revedere…la revedere…. ARICIUL: Poftim…M-au lăsat singur. Halal colectiv de redacţie! Bine că asemenea collective sunt doar la teatru. Şi nu uitaţi un sfat: când scrieţi articole la revista voastră, fiţi ca mine : ţepoşi adică!
226
ALAIUL PRIMĂVERII
ADIO, ŞORŢULEŢ PEPIT ! (adio, clasele primare)
Vin doi elevi de serviciu, unul cu un clopoţel în mână celălalt cu un buchet de flori
Mult iubite spectator ! Prea iubit auditor ! Am venit astăzi pe scenă Cu o foarte grea problemă….. O fetiţă vine grăbită
Colega, colega, am întârziat ? Ce bine că te-am întâlnit ! Ce zici, am întârziat ? Cred că nu , căci n-a sunat. Sună clopoţelul Bine v-am găsit, prieteni ! Ziua bună tuturor ! Astăzi vom juca o piesă ! Ce-ţi veni? N-avem decor ! Bine, nu vom juca teatru… Vom cânta cu toţi în cor.
Ce tot spui acolo, frate ? Uiţi că n-avem dirijor ?
N-avem una , n-avem alta, Totuşi noi…..suntem actori. S-arătăm ce ştim cu toţii Că-s în sală spectatori !
227
ALAIUL PRIMĂVERII Ei, atunci, fiecare, O să spună tot ce ştie Cu o glumă, cu un cântec Şi cu voia dumneavoastră Cred că poate să prezinte Un mic program clasa noastră. A-nceput de ieri să cadă Câte-un fulg, acum a stat Norii s-au mai răzbunat Spre apus, dar stau grămadă Peste sat. Ha,ha,ha! Ce zăpadă? Care zăpadă ? Cred c-ai încurcat serbările ! Mâine este sărbătoare Zi de aur şi de soare Mamei vreau să-i fac un dar, Ceva……..extraordinar ! Fii atentă! Şi tu ai încurcat serbările !
Vine, vara ! Prin urmare, Pe aripi de porumbei, Vine pentru fiecare Şi vacanţa, darul ei. Stop ! Cred că ne apropiem de adevăratul motiv pentru care ne-am adunat aici ! Da ! Aveţi dreptate ! După câteva momente de descumpănire, după clipe de nehotărâre trebuie să recunoaştem cu bucurie , dar şi cu tristeţe în suflet că încheiem , peste câteva zile, ceea ce se numeşte în lumea şcolară, CICLUL PRIMAR. În curând vom spune: ADIO , ŞORŢULEŢ PEPIT !
Şi acum, dragi colegi, să depănăm amintirile frumoase ale acestor ani, ce au trecut peste chipurile noastre alături de cei drag
Ne amintim cum a-nceput 228
ALAIUL PRIMĂVERII Prima zi de şcoală………… Ţineam stângaci, nepricepuţi , Creionul pe o coală, Când am intrat pe poarta şcolii Eram un pui de om timid Şi mâna mea strângea puternic Pe-a mamei ce m-a însoţit. Copil din ţara mea, Copil din depărtare, Oricum îţi este faţa S-au graiul ce-l rosteşti, O mamă ţi-a dat viaţa
Şi vrea ca să trăieşti. Patru ani trecut-au Şi iată-mă acum mai mare Gândul meu se – îndreaptă Către d-na învăţătoare M-a învăţat să-mi fie dragă munca M-a învăţat să scriu şi să citesc corect Când am greşit m-a corectat Ce-i bun şi drept m-a învăţat
Semestrele au trecut pe aripa vremii Şi anul , dragi copii , a luat sfârşit În clasa noastră băncile sunt goale Şi zgomotele toate au amuţit Pentru noi şcolari , ca pentru toţii acei care ne urmăresc şi ne îndrumă activitatea: părinţi, învăţători, profesori, ziua de azi este capăt de drum. După un alt an de muncă intrăm în iureşul vacanţei. Dubla bucurie a efortului şi a odihnei bine –meritate ne face să spunem: AM MAI CRSECUT CU-N AN! Anul şcolar a trecut. Când ? Nu ştiu, aşa cum nu ştiu când am învăţat alfabetul.
229
ALAIUL PRIMĂVERII Parc-a fost ieri clipa de vis Cu-atâtea emoţii în ea Când mama cu dragostea ei De mână aici mă aducea. Din pieptu-mi inima de teamă Voia să sară…….dac-aţi şti… Eram asemeni unui muguraş Ce stă pe-o creangă gata să se rupă. La şcoală am desluşit tainele cuprinse-n carte; Istoria am îndrăgit-o în ţara fără de pereche Am învăţat prin ea că suntem un neam de oameni ne-nfricaţi Şi că putem fi şi noi bravi ,,pui de lei,, între Carpaţi. De la d-na învăţătoare am învăţat respectul Pentru muncă, pentru pâine, Pentru gloria străbună, Pentru azi şi pentru mâine. Vă mulţumim d-na învăţătoare pentru tot ce ne-aţi învăţat Vă mulţumim, nu vom uita niciodat Pentru Pentru Pentru Pentru Pentru
înmulţire şi împărţire; cântece şi poezie; poveştile nemuritoare; Ştefan şi Mihai; voie bună, vă mulţumim!
Să ne-amintim de zilele în care Râdeam de poznele copilăreşti, Să râdem astăzi iar cu toţii Dar să rămână ca-n poveşti. Ştiţi….la geografie Tanţa Este foarte silitoare…… A pus Oltul la Constanţa Şi Carpaţii lângă mare N-am să-ţi dau o clipă pace Vreau să ştie tot poporul Că istoria îţi place….. Când…lipseşte învăţătorul. Când e-n bancă el vorbeşte Până ce ne ameţeşte Însă…nu ştiu cum se face… Când iese la tablă ….tace 230
ALAIUL PRIMĂVERII
Îi spuse mama –mare Că sunt pete şi pe soare; Deci pe cărţi şi pe caiete… El de ce să n-aibă …pete? Risipeşte energie când produce gălăgie Însă la citit….face des economie. Iată că din viaţa noastră Înc-un an a mai trecut, Ne privim şi fără voie Observăm c-am mai crescut; Ne-au rămas cam mici pantofii, Pantalonii ni-s cam scurţi, Suntem, nu ştiu cum, mai altfel Când ne mai jucăm în curţi. Eu iubesc foarte mult matematica, iar în aceşti ani am învăţat că şi cifrele au frumuseţea lor; povestea cifrelor este captivantă. Când am învăţat jocul adunării repetate, tabla înmulţirii n-a mai o greutate; acum îmi place să rezolv probleme. La început , comunicarea, mi se părea că are prea multe denumiri; confundam atributul cu adjectivul, subiectul cu substantivul, , şi tot aşa de-a valma părţi de vorbire cu părţi de propoziţii; cuvinte cu silabe….până într-o zi când am înţeles că: Întotdeauna ,,carte‟‟este un cuvânt; ,,Eu citesc‟‟ o propoziţie; Pentru că tot suntem la comunicare să răspundem la câteva ghicitori: În orice propoziţie el este împărat Nu poate să lipsească şi-i zicem: predicat Ţine locul unui nume şi se numeşte….pronume.
Este parte de vorbire Şi arată o-nsuşire, Stă pe lângă substantiv 231
ALAIUL PRIMĂVERII Şi se cheamă….adjectiv
Acest semn îl pui mata Când vorbeşti cu cineva Cine crezi c-ar fi , mă rog? Am pregătit şi eu câteva ghicitori: Numere de se adună Spunem că aflăm o…..sumă. Înmulţire când ai spus Sigur afli un ….produs. Un tablou am cumpărat Laturile-i sunt egale, Are formă de….pătrat. Am moştenit de la strămoşii noştri o limbă ,,ca un fagure de miere‟‟. În această limbă am ascultat primul cântec de leagăn , poveştile frumoase. În această limbă dulce şi frumoasă ne cântăm cântecele care ne însoţesc în tabere şi drumeţii. Rămas bun, şorţuleţ pepit ! Rămas bun, d-nă învăţătoare! Nu încape în cuvintele mele toată recunoştinţa pentru dragostea ce ne-aţi arătat-o;
Nici un munte, oricât ar fi el de înalt , nu întrece răbdarea dumneavoastră! Nici o apă nu este mai adâncă decât iubirea dumneavoastră. Nici un cer nu este mai senin decât cerul bunătăţii d-voastră Vă mulţumim pentru tot ce aţi făcut pentru noi şi vă promitem că nu vă vom uita.
232
ALAIUL PRIMĂVERII Am parcurs un drum şi –acum Noi ne luăm rămas-bun, Cu toţii vă mulţumim, Viaţă lungă vă dorim! Suntem copii vreo 28 în clasă Unii mai vrednici, alţii mai poznaşi, Dar toţi tăceam când auzeam pe sală, Mult cunoscuţii paşi. Ea mi-a deschis spre lume o fereastră Atunci când drumul vieţii a-nceput, De – aceea cânt pe învăţătoarea noastră Şi-i mulţumesc că m-a instruit. Atât îmi e de dragă clasa mea… Atât de mult m-am învăţat cu ea… Încât de teamă că am să regret, Mă bate gândul să o mai repet. Pentru patru ani de veghe şi îndrumare; Pentru patru ani de zâmbete şi soare; Pentru patru ani de răbdare; Pentru patru ani de încurajare; VĂ MULŢUMIM! Adio, şorţuleţ pepit ! Azi ne vom despărţi. Dar cu drag de tine Ne vom aminti !
SERBAREA CLASEI a IV a Lume ,lume, Ascultati Cu mic cu mare, Veniti cu totii Astazi la Scoala Primara Dealul Viilor Sarbatoare mare. ( tobe) Elevii clasei a IV a Isi iau ramas bun De la colegi si doamna invatatoare ! ( tobe) Lume, lume 233
ALAIUL PRIMĂVERII Veniti, vedeti, aplaudati Ultima lor activitate De aici de la Scoala Primara Dealul Viilor! -intra elevii clasei a IV a cantand Parca ieri
Iata-ne ajunsi in ziua care incheie cei patru ani pe care i-am petrecut impreuna, patru ani de munca, de efort, de succese, de bucurii. Unii dintre voi, dragi colegi, ar fi vrut, poate, ca in aceste ore de incheiere sa facem gramatica ; altii, care iubesc mate,atica, ar fi preferat sa resolve o problema; sunt scolari care ar fi dorit sa incheie cei patru ani de scoala realizand o compunere sau un desen frumos. Mai bine sa ne amintim de acea toamna cand pentru prima oara am devenit scolari. Va mai amintiti ?? Frunzele ruginii se pregateau sa teasa covorul toamnei. Ne-am intalnit in curtea scolii. Povestea noastra incepea. Incepea cu momentele de descoperire e scolii, a clasei, a bancii, a colegilor; incepea cu lacrimi de teama sau sfioase semen de prietenie. A venit vremea bastonaselor, a literelor, a primelor adunari, apoi problemele, tabla inmultirii, cititul, povestitul…si anii au trecut… Privind in urma, ni se pare totul acum atat de simplu si ne vine sa zambim, gandindu-ne cat de greu am scris primul cuvant, cuvantul « mama ». Orice munca cere efort si munca noastra a cerut efort, dar efortul a fost incununat cu multe bucurii. Priviti-ne, si va dati seama ca noi suntem boboceii de acum patru ani ?? Am crescut, am muncit, am gresit, dard in greseli am invatat cu totii. La toamna vom trece in clasa a V-a: obiecte de studio noi, profesori noi. Nimic nu trebuie sa ne sperie, deoarece ceea ce am invatat in acesti patru ani constituie o adevarata baza pe care se va putea inalta invatatura viitoare. Dragi parinti, draga invatatoare, speram ca nu va vom dezamagi, ci vom urma drumul ce ni l-ati deschis. Trebuie sa ajungem oameni de cinste cu care sa va mandriti.
Semneaza clasa a IV-a Ce-mpodobită e întreaga clasă! Avem o oră specială,mai aleasă Ce o vom ţine minte fiecare, E sărbătoarea clasei noastre Şi-a doamnei noastre-nvăţătoare. Cu patru ani în urmă… Vă mai amintiţi? A fost aceea ,zi de sărbătoare Cu flori,cu mari emoţii, 234
ALAIUL PRIMĂVERII Clasa întâi,abecedare Şi prima întâlnire Cu Doamna-nvăţătoare. Această primă zi de şcoală Şi întâlnirea mea cu doamna învăţatoare Nici mie nu mi-e ştearsă din uitare A fost o sărbătoare! Am încheiat cu bine Cei patru ani de şcoală. Am învăţat de toate Şi-acuma suntem mari . Dar s- ascultam mai bine In cele ce urmeaza ce-avem de spus Acum cand suntem mari Ce s-antamplat pe scena anilor primari Sceneta „Pe scena notele „ PE SCENĂ NOTELE ( scenetă ) PERSONAJE: - Prezentator
-
Prezentatorul:
Catalogul Foarte bine Bine Suficient Insuficient Învăţătoarea Elev Cizmă Elev Chiulangescu
Am să pornesc în prezentare De la o mică ghicitoare: Ce carte este cea mai mare Şi-o are doamna-nvăţătoare? În ea stau scrise calificativele, Dar sunt notate şi absenţele. Mă sprijină în prezentare Ei, aţi ghicit? Atunci rogu-l… S-apară…(apare un băiat îmbrăcat adecvat) Iată-l! CATALOGUL !!
235
ALAIUL PRIMĂVERII Catalogul: spunând,
Bine v-am găsit, dragi prieteni ! sper că sunteţi bine cu toţii. Deşi, sincer
mai văd câte unul ascunzându-se după deget: îi e frică să nu dau filele pe faţă ! Ar cam trebui, că tare mă-nţeapă în coaste câte un „I”. Ştiţi voi despre ce e vorba ! Despre Insuficient !! (desenează în aer nota) Cântec: Noi suntem „notele” Suntem cu toatele Micuţe sau mai mari Alături de şcolari. Nicicând noi nu-i uităm, Ştiinţa le-o notăm Şi apărem concret, La dânşii în carnet. „I”
- Eu sunt „Insuficient” Apar frecvent, La unii leneşi în carnet.
„S”
- Eu sunt „Suficient”- perseverent, Cei ce şcoala n-o iubesc, Pe mine mă întâlnesc!
„B”
Cu mine se-mprietenesc, Cei care muncesc.
„FB”
„Foarte Bine” mă numesc, Cei buni mă ştiu şi mă iubesc, Şi aş dori din catalog, Doar eu să vă privesc!
Catalogul: veselie ai?
- Ei, gata, v-ajunge! Prea sunteţi vesele… . Tu , „Insuficient”, ce motive de
„I” - Eu( pufneşte în râs) mi-am găsit un nou prieten în clasa a IV-a. Ne-am împrietenit la o oră de geografie. L-a ascultat la o lecţie despre care habar n-avea! Dar ştii cum….tămâîe!
Catalogul:
- Şi tu „Suficient”?
„S” - Cine, eu? Păi, e vreo notă mai des folosită ca mine? Ce „B”? Ce „FB”? Nimeni nu îmi face concurenţă! „B” - Minţi „Suficient”! Ştii prea bine că nu eşti cea mai des folosită. Tot mai mulţi elevi îşi dau seama că nu valorezi nici cât o ceapă degerată ! O s-ajungi până la urmă tot singură! „I” - Ia te uită cine vorbeşte! Umflata care n-are loc în rubrica din catalog. Ce te dezumfli pe mine ca o … gogoaşă înfuriată? Eşti invidioasă pe mine? 236
ALAIUL PRIMĂVERII
„B”
- Aşa invidie…lipsă! Că te iubesc copiii ca sarea-n ochi!
„S”
- Pe prietenii tăi îi număr pe degete.
„B” - Să nu îndrăzneşti să te atingi de prietenii mei ! Toţi ai tăi la un loc nu fac cât unul dintre elevii de „ FB” şi „B”. Catalogul: - Ia te uită! Dar tare v-aţi mai înfierbântat! Staţi mai uşor, că asta nu-i o discuţie potrivită pentru aici ! Nu vedeţi că râde lumea de voi? Ce propui , „FB” ? „FB” - Eu zic să-i lăsăm pe elevii noştri să dovedească spusele colegelor mele. Rezultatele de la sfârşitul anului şcolar vor confirma la urma urmei cine are dreptate. Catalogul : - Aşa e, colega! Şi până atunci, să urmărim o scenetă … Atenţie, suntem la lecţie!.... (Sala de clasă, învăţătoarea, 2 elevi) Învăţătoarea :
- Să iasă la lecţie….Cizmă Ion!
Elev Cizmă:
- I…i…imediat, doamna învăţătoare!
Învăţătoarea:
- Ia spune tabla înmulţirii cu 8.
Elev Cizmă:
- 8 ori 1, 8 ; 8 ori 2 …Pegas ; 8 ori 3….cursieră ; 8 ori 4,…..
Învăţătoarea :
- Cizmă, ce tot îndrugi acolo? Nu vezi că ai luat-o razna?
Elev Cizmă: - Am luat-o cu bicicleta, d-na învăţătoare. Dacă aţi vedea ce opturi desenez pe asfalt…! Opturi simple cu Pegasul meu şi duble dacă-mi împrumută Costel cursiera lui. Dacă-mi dau silinţa şi cu pegasul mai reuşesc câteodată ! Învăţătoarea : - De ce nu-ţi dai silinţa aici, la şcoală? Că uite, în loc de-un B sau FB ai luat I(Insuficient). Treci la loc! Chiulangescu! Poftim la răspuns! Tu să ne spui tabla înmulţirii cu 6 .
Chiulangescu :
6 ori 1, 6 ; 6 ori 2, 6 ; 6 ori 3, 6 ; 6…
Învăţătoarea :
- Opreşte, Chiulangescule, nu-i bine!
Chiulangescu :
- Ba-i bine, d-na învăţătoare. Ia auziţi: 6 ori 4, 6 ; 6 ori 5, 6 ; 6 ori 6, 6 ;
Învăţătoarea :
- Torni ca o moară hodorogită şi degeaba: ţi-am spus că nu-i bine!
237
ALAIUL PRIMĂVERII Chiulangescu : - Cum să nu fie bine, d-na învăţătoare. Ştiţi, eu am pe stradă o ceată de prieteni. Şi pentru că sunt cel mai mic, m-au învăţat să tot spun 6: când merg la furat cireşe în grădina vecinului, eu stau la colţ şi cum o văd pe vecina, spun 6, fugiţi! Sau când jucăm fotbal pe stradă, ca să fie terenul mai mare, eu păzesc la curbă; cum apare o maşină strig, 6, fugiţi! Acuma nimeni nu-mi mai spune Chiulangescu. Toţi copiii de pe stradă mă alintă zicându-mi: Ce mai faci, bă 6? Învăţătoarea:
- Insuficient
Chiulangescu :
- Ba 6, d-na învăţătoare! Aşa îmi spune toată lumea!
Învăţătoarea : - Nu 6, Chiulangescule! Insuficient! În catalog! Şi vedeţi să nu se mai repete! Nu prea vă lasă timpul: chiulul şi lenea sunt tare mâncăcioase! V-au mâncat tot răgazul când aţi fi putut deveni copii cuminţi şi silitori. (iese) Chiulangescu: - Ce ne facem, măi Cizmă ? Ramanem repetenti si-atunci sa vezi … Cizma : Doamne ce sa facem sa scapam…. Notele: Va spunem noi ! Cantec : Lasati joaca la o parte da, da da Si puneti mana pe carte In viata cine-are carte Are mult noroc in toate! Puneti mana mai baieti ,da da, da, Puneti mana si-nvatati. In viata veti reusi Numai daca veti munci! Chiulangescu – Hm , ce zici Cizma ? Parca au dreptate, toti rad de noi cand ne scoate doamna la raspuns si nu stim nimic. Eu zic sa ne schimbam naravurile,vrei ? Cizma : Batem palma ,si le-aratam noi lor! „FB”
-. Unde-i catalogul? (îl caută)
Catalogul: (apare singur ) „ FB” - Ce-i cu tine? Ţi-ai terminat rolul? Catalogul : - Nu, s-a terminat anul scolar. Vine vacanta de vara,ma odihnesc iar de la toamna nu vreau sa ma mai impiedic de elevi ca Chiulangescu si Cizma.Ei au promis ca se vor schimba dar altii?
238
ALAIUL PRIMĂVERII
Ceas cu ceas,luni după luni, Am crescut deştepţi şi buni Şi vom creşte tot mai mari Dacă vom fi buni şcolari. Îmi sunteţi dragi,colegii mei Vă voi păstra în gândul meu Şi fiecare clipă a acestor ani Îmi va fi dragă tot mereu. Frumoase jocuri ne-am jucat Frumoase clipe-am adunat Am crecut cum după iarnă Primăvara plante cresc Şi fără să bag de seamă Prin viaţa acum pornesc
Semestrele-au trecut pe-aripa vremii Şi anul,dragi colegi,a luat sfârşit În clasa noastră băncile sunt goale Şi zgomotele toate-au amuţit. Patru ani de drum spre şcoală Patru dalbe primăveri Au trecut ca o părere Au trecut parcă-a fost ieri.
La anu-n clasa cincea vom intra Şi grijile vor deveni mai mari Şi sigur uneori ne vom dori În clasa a patra să mai fim şcolari . Mai mulţi profesori paşii-o să-ne-îndrume Încet ne vom obişnui cu ei Şi ne luăm acum angajamentul Să fim şcolari cuminţi în ciclul doi.
239
ALAIUL PRIMĂVERII
. Stimată doamnă-nvăţătoare Prin anii care o să zboare Prin viaţa care-n iureş vine Mereu ne vom gândi la tine. Promitem că prin fapte Urma-vom ne-ncetat Poveţele-nţelepte Ce dumneavoastra ni le-ati dat. Când era greu,ades ne-aţi zis Că cerul nu-i doar fără nor, Să fim destoinici ne-aţi pretins Că-n viaţă nu-i nimic uşor. Vă facem azi caldă urare, Stimata noastră-nvăţatoare! S-aveţi în anii ce-or veni Noroc şi bucurii! Să vă dea Domnul s-aveţi parte De multă sănătate! Să aveţi anii fericiţi Şi prunci tot mai cuminţi!
240
ALAIUL PRIMĂVERII
O POVESTE ADEVĂRATĂ Povestea mea nu e secretă, doamna învătătoare Manea Lucia. Eu am avut o învătătoare, cât timp am fost eleva. Povestea mea a început într-o toamnă. Parcă mă văd si acum cu ghiozdănelul în spate. O tineam de mână pe mama mea, credeam că n-am să mă despart niciodată de ea. Parcă începeam amândoua scoala… Inimioarele ne băteau în acelasi timp. Ne-am despărtit totusi. Am intrat în clasă, m-am asezat în bancă si totul mi s-a părut minunat. Am privit-o mereu în ochi pe învătătoarea mea. I-am sorbit cuvintele, am învătat si am respectat-o. Simteam o deosebită plăcere să asez pe hârtie tot ce ne desena dumneaei la scoală si frumos mai desena … Era neîntrecută. În cei patru ani a adus în clasa noastră flori, planete, eroi din povesti si o întreagă lume minunată. Genul feminin l-am înteles usor privind zecile de flori desenate si Lucia . Sunt mare acum si n-am uitat în toti anii ce-au trecut si nu voi uita niciodată că învătătoarea mea mi-a zis că nimeni nu stie totul si că trebuie să înveti mereu. Sărut mâna, doamna mea dragă ! Sunt una din florile ce si-au deschis petalele spre lumină. Eleva dumneavoastră,
241
ALAIUL PRIMĂVERII
Dragă doamna noastră-nvăţătoare, Pentru fiecare clipă de cânt şi sărbătoare Din inimă curată de copii rostim: Mulţumim!
Parca ieri am facut Primii pasi pe drum Cu ghiozdanul pe spate Parca ieri am primit Primele noastre carti Un abecedar si-o aritmetica Parca ieri ne-a luat Mana noastra in a ei Si-mpreuna noi am invatat Sa scriem sa socotim Sa-nvatam ca sa citim Parca ieri, parca ieri, parca ieri
Patru ani au trecut Patru ani au zburat Patru ani de invatat Noi acum stim sa citim Stim sa si socotim Dar urcusul nu s-a sfarsit. Noi plecam spre alte scoli Vom urca pe alte scari Si mai multe noi vom invata Alti profesori vom avea Alta clasa veti lua Insa noi nu va vom uita
O ramai parasita Invatatoare iubita Ziua despartirii a sosit Bucurii v-am facut Greutati v-am facut 242
ALAIUL PRIMĂVERII Va rugam sa ne iertati si plecam Clopotelul a sunat Lacrima s-a inodat Si-acum noi am plecat Veti ramane pentru noi O poveste cu dor Din copilarie
Adio, scoala primară Cuvînt introductiv:Fiecare început are şi un sfîrşit:omul seamănă seminţe şi trebuie să strîngă roadele, copacul sădit trebuie să rodescă, părinţii ce au dat naştere copilului, trebuie să-l crească, să-l educe, să-l înveţe, să-l vadă la casa lui...Învăţătorul ia copiii în clasa I-a, îi duce pînă în clasa a IV-a şi aici e sfîrşitul, e despărţirea Cred că nu-i învăţător de clasele primare pentru care acest moment să nu fie dureros, pentru că sînteţi ca copiii mei.Mult am stat şi m-am gîndit:de la ce să încep? Cum să încep? Ştiţi de la ce am început?De la fotografia de la 1 septembrie 2005, cînd aţi venit în clasa I-a, unde eraţi mici, fără dinţi şi foarte interesanţi. 1.Dragii noştri spectatori Mame,taţi, fraţi, verişori, Fiţi cu noi îndurători... 2.Patru ani am cercetat, Patru ani în lung şi-n lat, De toate noi am învăţat. 3.Le-am văzut, le-am cunoscut Hărnicia, dar şi lenea... Pe hîrtie le-am ţesut, Le-am dat viaţă, le-am crescut.. 4.Acum vi le-nfăţişăm Şi de n-om şti să jucăm, De ne mai şi încurcăm.... 5.Fiţi cu noi îndurători – Mame, taţi, fraţi, verişori, Dragii noştri spectatori. Sceneta „Lenea şi Hărnicia” Prezentatorul:Ca avocaţi, pe Lenea o apără Delasarea, iar pe Hărnicia o apără Perseverenţa. Lenea:Domnule judecător, Hăr...Hăr...Cum o cheamă? Judecătorul:Hărnicia! Lenea:Domnule judecător, Hărnicia m-a jignit, m-a făcut „cucoană mare”!Mi-a mai spus, că „nam de mîncare”. Hărnicia:Recunosc,d-le judecător!I-am zis aşa cum este:adevărat 243
ALAIUL PRIMĂVERII Lenea:Vedeţi, d-le judecător?Asta-i!Mi-a spus,că omul leneş e bou la mîncare şi vulpe la treabă!Vedeţi?M-a făcut bou, vulpe! Hărnicia:D-le judecător!Păi...păi, cînd e vorba de mîncare nu se opreşte, iar la treabă e şmecheră ca o vulpe. Lenea:eu lucrez din zori şi pînă noaptea, ca ai..aii..(cască). Hărnicia:Ha!Ha!Ha!Cine să te creadă?Ştiu eu foarte bine – munceşte din zori şi pînă seara ca băiatul din povestea cu pielea. Sceneta „Un băiat leneş” Tatăl:(copilul doarme, iar el se adresează către pielea din cui).Piele, eu mă duc la lucru.Tu să dai de mîncare puilor, porcilor şi să ai grijă la toate lighioanele.Deseară, cînd voi veni să găsesc deale gurii şi toate cele ce ţi-am spus.(Băiatul doarme în continuare, seara se întoarce tata) Ei, băiete, te-a ascultat pielea? Băiatul:Nu m-a ascultat, tată! Tatăl:Las-o, că-i vai de pielea ei.Să-i arăt eu acum dacă nu te-a ascultat....Ia, scoală tu şi ajutămă! (Îi pune pielea pe spate şi începe s-o bată) Băiatul:Văleu! Văleu, tată!Am înţeles eu treaba asta cu pielea..... Judecătorul:Ei, ce ai de zis, duduie Lene? Lenea:Păi, sărmanul băiat, îi era atît de somn!Nu avea decît să facă, pielea treaba.Doar ei i-a spus ţăranul... Hărnicia:Ce să mai vorbim, d-le judecător, pentru Lene, de la sobă pînă la foc e mult loc!Lenea la toate zice, că nu poate...Şi-apoi în casa Lenei e mereu sărbătoare... Judecătorul:Nu, nu m-ai convins nici tu, Hărnicio!Ascultaţi-mă pe mine!Eu ştiu o poveste şi mai tristă:”Povestea unui om leneş”.Atenţie!Să povtească omul leneş, cucoana şi ţăranii. Sceneta „Omul leneş” Cucoana:Oameni buni!Se vede că omul din car e bolnav, sărmanul, şi-l duceţi la vreo doftorie, undeva să se caute! I ţăran:Ba nu, cucoană, să ierte cinstita faţa D-voastră, dar acesta e un om leneş, care nu cred să mai fi avut pereche pe lume şi-l ducem la spînzurătoare ca să curăţăm satul de-un trîndav. Cucoana:Alei, oameni buni!Păcat să moară ca un cîine fără lege!Mai bine duceţi-l la moşia mea.Eu am un hambar plin cu pesmeţi, asa,pentru zile grele, doamne fereşte...A mînca la posmagi şi a trăi şi el pe lîngă casa mea.Dă, sîntem datori a ne ajuta unii pe alţii... II ţăran:I-auzi, măi leneşule, spune cucoana că te-a pune la coteţ, într-un hambar cu posmagi.Iaca peste ce notoc ai dat, bată-te întunericul să te bată, urîciunea oamenilor!Sai degrabă din car şi mulţumeşte-icucoanei că te-a scăpat de la moarte şi-ai dat peste belşug. III ţăran:Noi gîndeam să-ţi dăm săpun şi frînghie, iar cucoana, cu bunătatea ei, îţi dă adăpost şi posmagi:să tot trăieşti, să nu mori!Hai dă răspuns cucoanei,ori da, ori ba, că n-avem vreme să stăm de vorbă. Leneşul:Dar muieţi-s posmagii? Cucoana:Ce-a zis? III ţăran:Ce să zică, milostivă cucoană, ia, întreabă dacă muieţi-s posmagii. Cucoana:Vai de mine şi de mine!Încă asta n-am auzit!Dar el nu poate să şi-i înmoaie? IV ţăran:Auzi, măi leneşule, te prinzi să înmoi posmagii singur ori ba? 244
ALAIUL PRIMĂVERII Leneşul:Ba!Trageţi mai bine tot înainte!Ce mai atîta grijă pentru astă pustie gură. V ţăran:Milostivă cucoană, dar degeaba mai voiţi a strica orzul pe gîşte.Vedeţi bine, că nu-l ducem la spînzurătoare degeaba, de flori de cuc, să-i luăm năravul, cum chitiţi?Un sat întreg n-ar fi pus oare mînă de la mînă ca să poată face dintr-însul ceva?Dar ai pe cine ajuta?Doar lenea-i împărăteasă mare. Cucoana:Oameni buni, faceţi dar cum va lumina D-zeu.(Ei iese din sală) Judecătorul:Ce mai zici, duduie Lene? Lenea:Are dreptate omul din căruţă.Nu, nu poate să-şi înmoaie posmagii!E atît de greu. Hărnicia:Ce să mai pierdem vremea, d-le judecător!Lenea spune la toate, că nu poate. Judecătorul:Să nu pripim cu luarea hotărîrii!Dar avocaţii n-au spus nimic.Să vedem ce părere au. Delasarea:Eu aş zice să mai lăsăm, să mai amînăm, că doar nu dă laptele-n foc şi n-au intrat zilele-n sac.Să mai dăm un termen, că doar şi mîineva fi o zi. Judecătorul:Nu! Astăzi e ziua mare!Vom da sentiţa!Am tot încercat s-o convingem pe Lene, dar nam reuşit!Dar să ascultăm ce are de zis şi avocatul Hărniciei, Perseverenţa. Perseverenţa:Eu cred,că dacă-i mai oferim o şansă, oricum nu se va schimba nimic.De aceea zic să luaţi hotărîrea, d-le judecător. Judecătorul:Curtea se retrage pentru eliberarea sentinţei.Curtea judecătorească a hotărît, că Lenea să fie închisă şi să nu i se mai dea drumulniciodată, să n-aibă ce căuta nici prin clasa voastră, nici prin liceul „M.Berezovschi”. Lenea:D-le judecător, vă rog să mă iertaţi.Am găsit secretul-Munca!promit în faţa instanţei judecătoreşti că o să urmez exemplul din povestea „Fata babei şi fata moşneagului”. Toţi:Gîndul înţelept îl ascunde lumea în proverbe, Şi un om deştept ştie să se ia după proverbe, Sfatul cel mai bun îl găseşti, doar la momentul oportun. Dacă nu amîni şi urmez o vorbă din bătrîni Vorba dulce, mult aduce, Apă dacă dai la moară, Lenea e cucoană mare, Hărnicia e-o comoară! 1.Cînd te duci sera la culcare Să-ţi pui o mînă sub obraz, Să te întrebi cu-ngrigorare, „Ce am făcut eu oare azi?” 2.O zi trecută fără fapte, Care să-ţi fi rămas în minte, În viaţa ta e ca o noapte Sau ca un basm fără cuvinte. 3.E ca şi cum n-ar fi trăit, Şi ţi-ai pierdut o zi din viaţă, Şi soarele s-ar fi oprit, Căzut în somn de dimineaţă. 4.Cît timp tu n-ai făcut nimic, Pămîntul s-a-nvîrtit o dată, Şi doară nu-i atît de mic Şi-a dus în spate lumea toată. 245
ALAIUL PRIMĂVERII 5.Să-ţi fie aceste vorbe-ndemn, Ai vieţii tale care vine, Să laşi pe unde treci în semn Că ai făcut şi tu un bine. 6.Şi de eşti vrednic cum aş vrea Drept semn al timpului prezent, Tu să ridici prin munca ta Şi gîndul tău un monument. 7.Poezia „Învaţă”(pezie populară) 8.Întotdeauna soarele răsare, Mereu sînt pescăruşi pe mare, Întotdeauna fluturii coboară Şi-n sufletul meu aduc primăvara! 9.Mereu părinţii-mi voi iubi Şi-alături de ei mereu voi fi, Căci patru ani cînd mi-a fost greu Lîngă mine ei au fost mereu Şi m-au ,înţeles, şi m-au ajutat, Şi-n viaţă pe calea cea dreaptă. M-au îndrumat. 10Cît cînt copil, o sărbăroare E fiecare zi din viaţă, Mă-alintă mama iubitoare Bunica, dulce mă răsfaţă. 11.Mă văd în fiecare floare, Şi-mi rîd bujorii de pe faţă. Mă-ncîntă orice culoare Şi-ascult cu drag orice povaţă. 12.Blînd Doamna mea învăţătoare, Să deschid cartea mă învaţă. Iar tata, cînd mă vede – o zare De zîmbet are sub mustaţă. 13.De Unu septembrie, din soare, Vine-o mai albă dimineaţă, Cît sînt copil, o sărbătoare, E fiecare zi din viaţă. 14.În patru ani de zile, Am aflat cuvîntul magicE cuvîntul mulţumesc. Îl rostesc, pornit din suflet Am ajuns să-l îndrăgesc. 15.O formulă şi mai simplă Oamenilor e, vă rog. De n-o spun, nu-s luat cu seamă, Cît aş fi de pisălog. 16.Cînd te văd, spun bună ziua, Iar cînd plec, la revedere, Cînd vorbeşti, eu nu-ţi tai vorba. Dacă dorm, păstrez tăcerea. 17.Nu te fac să-aştepţi vreodată, Şi mă port frunos la masă. 246
ALAIUL PRIMĂVERII Eu respect pe toată lumea, Am cei şapte ani de-acasă. Sceneta „Profesoarele” I profesoară:Azi am avut o zi dintre cele mai frumoase.M-au ascultat toţi copiii, au fost cuminţi, au scris frumos şi corect – şi le-am dat o temă destul de grea... II profesoară:Şi clasele mele s-au comportat frumos.Ce copii inventivi sînt...Nu încetez să mă minunez...Au scris niste compuneri, o dulceaţă!Plec mulţumită acasă, ca aproape în fiecare zi... III profesoară:Vă duc cu maşina pînă la oprire.Azi merg în centru.Îmi trebuie nişte pantofi noi.Tu nu vii?Doar locuieşti în centru, pot să te duc pînă acasă. Diriginta:Nu, mulţumesc, eu mai rămîn. I profesoară:De ce nu vii cu noi?Aştepţi pe cineva? Diriginta:Da, asta e.Aştept o mămică. II profesoară:A cui?Tot a lui Ionuţ? Diriginta:Da, tot pe mama lui Ionuţ.Am aşteptat-o şi ieri, dar n-a putut să ajungă.M-a sunat să se scuze...Sper să poată veni astăzi.(sună telefonul). I profesoară:(ridică receptorul)Da.Bună ziua.Un moment, vă rog.(Înmînă dirigintei).Da!E pentru tine.Cred că e mama lui Ionuţ. Diriginta:Alo!Da!Bună ziua!Bine, dar acelaşi lucru mi l-aţi spus şi ieri.V-am rugat să vă faceţi timp pentru astăzi. Eu ştiu că sînteţi foarte ocupată, dar vă rog să mă înţelegeţi, vreau să vă vorbesc. Nu, îmi pare rău, lucrurile acestea nu se rezolvă prin telefon.Trebuie să vorbim faţă în faţă. Nu, nu vă ţin mult.Ştiţi, e vorba totuşi despre fiul D-voastră. Nu trebuie să vă scuzaţi. Da, vă rog, veniţi!Vă aştept aici toată ziua, dacă e nevoie. Cum, aţi şi ajuns?Aaa!Vorbeaţi din maşină!Bine, vă aştept în cancelarie, după cum v-am spus.La revedere! III profesoară:Succes!Ne vedem mîine.La revedere! Diriginta:La revedere!Spor la cumpărături.Buuuun.Să caut lucrările lui Ionuţ. Mama:Bună ziua!Să ştiţi că am amînat o întîlnire foarte importantă. Diriginta:Bine aţi venit, doamnă!Întîlnirea noastră e mai importantă.E foarte importantă pentru Ionuţ. Mama:Mi-aţi spus, că nu putem discuta la telefon.M-aţi îngrijorat foarte tare.De aceea am şi venit. Ce poate fi atît de misterios? Diriginta:Vă rog, luaţi loc.Priviţi...(foi goale) Mama:Da...ce sînt acestea? Diriginta:Proba de evaluare. Mama:Păi, nu e scris nimic pe ele.Doar numele băiatului meu şi...un enunţ „Alcătuiţi o compunere cu titlul Meseria preferată;”Rezolvaţi următoarele exerciţii”.....Da,şi?Pentru atîta lucru maţi chemat? Diriginta:Vi se pare puţin lucru? Mama:Vă daţi seama că acum, în momentul acesta, aş fi putut semna un contract în valoare de 50 000 $?Ştiţi, eu credeam că Ionuţ a păţit ceva grav, că a făcut daune mari şcolii sau mai 247
ALAIUL PRIMĂVERII ştiu eu ce.Iar D-voastră îmi puneţi în faţă trei coli albe de hîrtie cu numele băiatului meu pe ele şi cu nişte teme...extreme de... Diriginta:De simple. Mama:De simple!Da, ăsta e cuvîntul.Simple, mult prea simple. Diriginta:V-am arătat că fiul D-voastră nu a scris nimic pe aceste foi.Le-a lăsat, după cum vedeţi complet albe. Mama:Şi...bine...asta e problema şcolii, a D-voastră în special.Eu trebuie să-i asigur casă, masă, îmbrăcăminte, medicamente, să-i plătesc meditaţiile...Să-i asigur un viitor, un apartament, o maşină, un loc de muncă mai tîrziu.Dar cu extemporalele?Nu e treaba mea.Nu e responsabilitatea mea.E a D-voastră în realitate şi în totalitate... Ştiţi, eu acum trebuie să plec.(sună telefonul)Alo, da!Cum, cum n-a ajuns acasă?Vai de mine.Bine, stai că te sun eu mai tîrziu!Mama mea îmi spune,că n-a ajuns copilul acasă.Ştiţi ceva de asta? Diriginta:Da, desigur.L-am rugat să vă aştepte! Mama:Cum?Cu ce drept?Mi-aţi sechestrat copilul în şcoală?Directoarea e aici? Diriginta:Staţi, doamnă, calmaţi-vă.Luaţi loc.Beţi un pahar cu apă.Am crezut că vom discuta noi puţin şi că după aceea îl chemăm pe Ionuţ să vorbim împreună cu el.Numai că văd, că nu vreţi să înţelegeţi problema în adaptarea şi adevărata ei lumină. Mama:Bine.Iertaţi-mă, de fapt, nici nu prea v-am lăsat să vorbiţi.Oricum m-am liniştit, aflînd că Ionuţ n-a păţit nimic, că e în şcoală.Lăsaţi-mă s-o sun pe mama, să-i spun şi ei, că îl iubeşte ca pe ochii din cap. Alo!Mama!Da, am aflat.Nu, slavă Domnului, nu-i nimic deosebit.E încă la şcoală.Îl aduc eu acasă.Ei, ia să aibă doamna dirigintă preocupările mele şi programul meu...Pa! Băiatul mamei, ce s-a întîmplat?Poate eşti îndrăgostit? Ionuţ:lasă, mamă, lasă.. Diriginta:Ionuţ, te rugăm să ne spui tu la amîndouă, de ce n-ai scris? Mama:Hai, Ionuţ, gata cu prostiile astea, doamna dirigintă poate nu se grăbeşte, dar ştii că eu am mereu treabă multă.Hai, spune-i mai repede, de ce n-ai scris nimic în lucrări şi hai acasă! Ionuţ:Da. Diriginta:Şi poţi să ni-l spui şi nouă? Mama:Hai, dragă, hai odată.Spune-i şi haide acasă.Spune-i că n-ai putut să faci lucrările.Lăsaţi, cămi spune el mie sau bunicii şi vă comunicăm noi motivul.(iese din clasă,dar Ionuţ se întoarce Ionuţ:Puteţi să ţineţi un secret? Diriginta:Da. Ionuţ:Subiectele au fost uşoare, dar din cauza că m-am certat cu prietenul de bancă, m-am gîndit la cearta noastră şi.....(clasa intră) Diriginta:Linişta!Linişta!Cine-mi spune ce sărbătoare se apropie? Toţi:Vine vacanţa mare!Terminăm clasa a IV Învăţătoarea:Astăzi din pomul copilăriei au plesnit 22 de muguraşi şi din mijlocul lor petalele şi-au deschis îmbrăţişările pentru un buchet de flori-florile sufletului meu. Am rugat clipa să oprească “ceasornicul timpului”.Atît de mult am rugat-o,dar ea nu m-a ascultat.Şi,totuşi,clipa despărţirii a venit. Cîntecul”Clipa despărţirii” 1.A sosit şi clipa despărţirii, Despărţirea de tot ce-i mai sfînt, Patru ani de carte şi de joacă 248
ALAIUL PRIMĂVERII Vai,ce repede-au trecut la rind. Refren: Clipa despărţirii este grea. Clipa despărţirii n-o uita. Clipa despărţirii nedorită niciodată. Clipa despărţirii este grea. Clipa despărţirii n-o uita. Clipa despărţirii neuitată niciodată. 2.Eram timizi cu toţi la-nceput, Nu ştiam ce-i bine şi ce-i nu. Noi împreună am intrat în clasă Şi în faţă aveam acelaşi drum. Refren: 3.Aveţi suflet mare ca o pîine, Cîte-o bucăţică am rupt din ea, Mult am vrea ca să rămîna-ntreagă, Dar nimic nu mai putem schimba. Refren: 4.Va veni vacanţa noastră mare, Vom pleca-n pădure la izvor. La revedere,dragă-nvăţătoare. Ne-a fi bine,dar ne-a fi şi dor. Refren:
18.Cineva – albinuţa i-a spus, Cineva – fericire a numit-o, Noi am numit-o – înger de sus, Mărinimoasă am numit-o Şi am îndrăgit-o. 19.Draga noastră dirigintă, La şcoală ne-aţi fost părinte: Bine-am făcut – ne-aţi lăudat, De-am greşit – ne-aţi corectat. 20.Răbdare aţi avut un car, Dar n-a fost totul în zadar, Perii cărunţi, acele cute Şi toate vorbele durute. 21.Pe toate noi le-am provocat, Dar n-o făceam intenţionat. Ne-aţi modelat cu-atîta greu, Noi vă vom mulţumi mereu. Tot ce aţi clădit cu-atîta spor, Vom folosi în viitor. 22.La 7 ani sub cer de peruzea, Eram cu ochii numai vise. 249
ALAIUL PRIMĂVERII Cînd a venit învăţătoarea mea Şi m-a primit cu braţele deschise. 23.În ziua aceea soarele ardea Şi toamna-n roşu frunza-şi dogora Cînd ai venit şi-n bănci ne-ai aşezat Şi blind ne-ai spus: “Ei,hai,copii,să-ncepem a-nvăţa.” 24.A învăţa înseamnă veşnică-ntrebare, Căreia răspunsuri nu-i găseşti oricînd, A învăţa înseamnă trudă şi răbdare, O frumoasă trudă, pentr-un frumos gînd. Cîntecul “Amintiri” 1.Eram micuţi odată, La şcoală mult doream, Şi-acea întîia dată Cu toţi o aşteptam. Refren: Vremea trece iute, Rămîn doar amintiri, Amintiri plăcute De cînd eram copii. 2.Ne-am luat ghiozdanul, La şcoală am plecat Şi profesoara noastră De toate ne-a-nvăţat. Refren: 3.Patru ani de şcoală Uşor s-au strecurat, Clasele primare Acum le-am finisat. Refren: 4.Vom creşte mari odată, În viţă vom păşi, De tine,profesoară, Cu drag ne-om aminti. Refren:
ADIO, ADIO, CLASELE PRIMARE Cuvînt introductiv:(prima învăţătoare) Trecut-au 4 ani de-atunci De cînd cu paşi mărunţi, V-aţi prezentat în clasa-ntîi Aduşi chiar de mînuţe. Păşeaţi stîngaci,neîncrezători Cu teamă de cei mari, 250
ALAIUL PRIMĂVERII Căci erau mulţi şi toţi priveau La voi voinici şi tari. Acum e greu să spui “Adio! Clase primare,bun rămas!” La ce v-a fost mai drag pe lume, La anii ce-n urmă au rămas. Sînteţi la un început de nouă cale a studiilor gimnaziale.Aş vrea să vă doresc curaj.Nimic nu trebuie să vă sperie,caci ceea ce aţi învăţat timp de 4 ani constituie o bază bună pentru viaţă.Vreau să fiţi sănătoşi şi prin străduinţa voastră să ne bucuraţi pe noi, profesorii, cu succese frumoase la învăţătură.Să bucuraţi părinţii şi să le mulţumiţi pentru căldura sufletului,pentru neodihna mîinilor, pentru durerile de inimă provocate de faptele voastre nechibzuite,copilăreşti. Aş vrea ca un colţişor mic al inimii voastre să fie oferit profesorilor şi nouă celor de la clasele primare.Să ştiţi că vă iubim pe toţi. 1.Dragii noştri spectatori Mame,taţi,fraţi,verişori, Fiţi cu noi îndurători… 2.Patru ani am cercetat, Patru ani în lung şi-n lat, De toate noi am aflat. 3.Le-am văzut,le-am cunoscut, Hărnicia,dar şi lenea… Pe hîrtie le-am ţesut, Le-am dat viaţă,le-am crescut. 4.Acum vi le înfăţişăm Şi de n-om şti să jucăm, De ne mai şi încurcăm… 5.Fiţi cu noi îndurători, Mame,taţi,fraţi verişori, Dragii noştri spectatori… 5.Lăsaţi-mă să fiu copil, Să simt că am copilărie, Lăsaţi-mă să înfloresc Ca floarea dulce din cîmpie. 6.Lăsaţi-mă să fiu copil, Să zburd o clipă fericită, Să simt că primăvara e Şi pentru mine mult dorită. 7.Lăsaţi-mă să fiu copil, Lăsaţi-mă spre cer să zbor, Deschideţi lacătul iubirii Şi uşa spre-al meu viitor… Cîntecul”În grădina copilăriei” 1.În grădina copilăriei Florile au nume,nume de copii. În grădina copilăriei Ai şi tu o floare,chiar dacă nu ştii. În grădina copilăriei 251
ALAIUL PRIMĂVERII Zîna cea mai bună are un palat. În grădina copilăriei Orice vis devine adevărat. Refren: Vino după mine, vino pe cărare. Vino împreună să găsim o floare. Floarea minunată care împlineşte Orice dorinţă cît ai zice”peşte”. Ştii ce aş ruga-o eu? Să rămîn copil mereu. 2.În grădina copilăriei Nu există iarnă,nu există frig. În grădina copilăriei Nimeni n-are frică,frică de nimic. În grădina copilăriei Soarele e darnic,vîntul e zglobiu. În grădina copilăriei Vreau şi eu o floare să mai fiu. Refren: Învăţătoarea:Astăzi din pomul copilăriei au plesnit 22 de muguraşi şi din mijlocul lor petalele şi-au deschis îmbrăţişările pentru un buchet de flori-florile sufletului meu. Am rugat clipa să oprească “ceasornicul timpului”.Atît de mult am rugat-o,dar ea nu m-a ascultat.Şi,totuşi,clipa despărţirii a venit. Cîntecul”Clipa despărţirii” 1.A sosit şi clipa despărţirii, Despărţirea de tot ce-i mai sfînt, Patru ani de carte şi de joacă Vai,ce repede-au trecut la rind. Refren: Clipa despărţirii este grea. Clipa despărţirii n-o uita. Clipa despărţirii nedorită niciodată. Clipa despărţirii este grea. Clipa despărţirii n-o uita. Clipa despărţirii neuitată niciodată. 2.Eram timizi cu toţi la-nceput, Nu ştiam ce-i bine şi ce-i nu. Noi împreună am intrat în clasă Şi în faţă aveam acelaşi drum. Refren: 3.Aveţi suflet mare ca o pîine, Cîte-o bucăţică am rupt din ea, Mult am vrea ca să rămîna-ntreagă, Dar nimic nu mai putem schimba. Refren: 4.Va veni vacanţa noastră mare, 252
ALAIUL PRIMĂVERII Vom pleca-n pădure la izvor. La revedere,dragă-nvăţătoare. Ne-a fi bine,dar ne-a fi şi dor. Refren: 8.Cineva – albinuţa i-a spus, Cineva – fericire a numit-o, Noi am numit-o – înger de sus, Mărinimoasă am numit-o Şi am îndrăgit-o. 9.Draga noastră dirigintă, La şcoală ne-aţi fost părinte: Bine-am făcut – ne-aţi lăudat, De-am greşit – ne-aţi corectat. 10.Răbdare aţi avut un car, Dar n-a fost totul în zadar, Perii cărunţi, acele cute Şi toate vorbele durute. 11.Pe toate noi le-am provocat, Dar n-o făceam intenţionat. Ne-aţi modelat cu-atîta greu, Noi vă vom mulţumi mereu. Tot ce aţi clădit cu-atîta spor, Vom folosi în viitor. 12.La 7 ani sub cer de peruzea, Eram cu ochii numai vise. Cînd a venit învăţătoarea mea Şi m-a primit cu braţele deschise. 13.În ziua aceea soarele ardea Şi toamna-n roşu frunza-şi dogora Cînd ai venit şi-n bănci ne-ai aşezat Şi blind ne-ai spus: “Ei,hai,copii,să-ncepem a-nvăţa.” 14.A învăţa înseamnă veşnică-ntrebare, Căreia răspunsuri nu-i găseşti oricînd, A învăţa înseamnă trudă şi răbdare, O frumoasă trudă, pentr-un frumos gînd. Cîntecul “Amintiri” 1.Eram micuţi odată, La şcoală mult doream, Şi-acea întîia dată Cu toţi o aşteptam. Refren: Vremea trece iute, Rămîn doar amintiri, Amintiri plăcute De cînd eram copii. 2.Ne-am luat ghiozdanul, La şcoală am plecat 253
ALAIUL PRIMĂVERII Şi profesoara noastră De toate ne-a-nvăţat. Refren: 3.Patru ani de şcoală Uşor s-au strecurat, Clasele primare Acum le-am finisat. Refren: 4.Vom creşte mari odată, În viţă vom păşi, De tine,profesoară, Cu drag ne-om aminti. Refren: 15.Patru petale furate de vînt,patru mărgăritare aruncate în izvorul nesecat al cunoştinţelor. Multe ne-aţi învăţat,multe ne-aţi spus,dar şi noi avem multe a vă spune.Din inimă,din suflet, pentru Dumneavoastră. 16. Scumpa noastră profesoară, Vă iubim atît de mult Chiar din prima zi de şcoală Eu am vrut să vă sărut. Ca să nu rămîn cu împrumut Îmi permiteţi acum să vă sărut? 17.Mereu blîndă şi duioasă, Lucruri bune ne-nvăţat: Să iubim a noastră clasă Şi să fim disciplinaţi. 18.Ne explică cu răbdare Ea probleme complicate Exerciţii, ecuaţii Rezolvăm şi situaţii: Nu e pentru nătăfleţi, Iar gramatica e grea Căci conţine, vezi tu bine, Predicate – mpiedicate, Complemente încurcate. Chiar prin somn visez ades Substantive, mai ales, Nu e glumă-n clasa-a patra Ne aşteaptă grea-ncercare. E severă-nvăţătoareaScade nota la purtare. Serioşi să fim, cuminţi Cum ne-nvaţă şi părinţii, Să fim absolvenţi voioşi, Harnici şi sîrguincioşi. Doamna – nvăţătoare vrem să fie Mîndră de noi,măi frăţie. 19.Mă mîndresc cu clasa mea: Eminenţi avem în ea, Multe fete şi băieţi254
ALAIUL PRIMĂVERII Toţi sîntem copii deştepţi. 20.Clasa mea e foarte bună Şi la carte,şi la glumă, Mie-mi place clasa mea Pentru c-am crescut în ea. 21.Te privesc la despărţire, Vreau o rugă să-ţi vorbesc: „Să ne rabzi şi să ne ierţi De năzbîtii de băieţi. Scumpa profesoara mea, Pe noi nu te supăra!” 22.Ne-ai învăţat, ne-ai probozit Şi ne-ai iubit de-o seamă, Învăţătoarea noastră: Un sfert – icoană, Un sfert – mamă. 23Despre prima învăţătoare Aş vorbi un an şi-o vară Şi-ncă-o primavară, poate, Însă timpul ne desparte. 24.Pentru trudă şi răbdare, Suflet bun, inimă mare, Doamna noastră, Vă iubim Şi pentru tot, Vă mulţumim! Cîntecul „Valsul adolescentilor” 1.Să ştiţi că iubirea-i copacul ce creşte mereu, Să ştiţi că şi ea înfloreşte la fel ca un pom. Cînd eşti luminos ca o floare,atunci eşti copil, Dar numai iubind fără margini,ajungi fericit. Refren: Să cîntăm, să dansăm, să visăm, Hai să fim buni colegi tu şi eu, Să iubim, să sperăm, să iertăm, Să răminem prieteni mereu. 2.În viţă se-ntîmplă adesea nevrînd să greşeşti, Dar nu poţi trăda din greşeală atunci cînd iubeşti. De-aceea păstraţi cu sfinţenie focul aprins, Destinul înseamnă speranţă şi dor neînvins. Refren: 25.Toţi spun:”Purtaţi-vă frumos!” Şi noi ştim, dar ce folos? Căci de la vorbă pîn-la faptă E lungă calea cîteodată. 26.Să rîdem, deci, şi să zîmbim, Căci gluma noi niţel o ştim. 255
ALAIUL PRIMĂVERII Adunîndu-le pe toate Am putea scrie o carte. Sceneta „Păcală” -Un-te duci, cu pasul mare, fecioras de-al lui Păcală? -Un-se duce fiecare, cînd i-i tare dor de şcoală. -Bre! N-o face pe-nţeleptul!Şcoala doar e-n altă parte! -Dar eu ştiu un drum de-a dreptul, ce-nconjoară şapte sate. -Cei de şcoală au ghiozdane, dar tu pleci cu mîna goală? -Am şi-o geantă năzdrăvană, dar de ieri s-a dus la şcoală! -Ore multe-s înainte, foamea încă nu te curmă? -Mi-am luat şi trei plăcinte, însă ele vin din urmă. -Ai şi-agende, nu mi-i spune? -Am chiar două:una pentru note bune, alta pentru note rele. -Vai, cît de deştept mai este cel Păcală din poveste! 27.Mama, nana, tata şi bunica, Vor din noi sa facă vunderkinzi, Şi ne-ndeamnă toată ziulica Să ne comportăm ca nişte sfinţi. Dacă vreţi să fim mai talentaţi, Daţi-ne mai multă libertate! Distracţii mai multe să ne daţi! 28.Daca vă interesează tare, Noi vă zicem tot pe şleah În aceşti 4 ani de şcoală Multe se mai întîmplau... 29.Tare-mi este dragă şcoala, Că m-apucă plictiseala Vin cu chiu cu vai la lecţii, Dar mă sprijină pereţii. 30.Eu la lecţii stau chitic, Nu răspund, nu ştiu nimic, Mă-nvîrtesc, de somn duc dorul, „2” îmi pune-nvăţătorul. 31.Foişor într-un picior, Să înveţi nu e uşor, De cu zori şi pînă-n seară Stau cu cartea subsuoară. 32.Mama-mi spune să citesc, Tata ca să povestesc, Eu răspund cu bucurie: „Dă-o naibii de citire!” 33.Citirea nu mi-e pe plac, Gata sînt orice să fac, Să alerg în fuga mare: „Mamă, dă-mi ceva mîncare!” 34.Matematica e grea Nu-nţeleg nimic din ea, Cum încerc a rezolva, Mă apucă inima... 256
ALAIUL PRIMĂVERII 35.Tot probleme să rezolvi De cu zi şi pînă-n zori: Înmulţirea, împărţirea Pîn-te-aduc la ameţire. Probleme n-am rezolvat Iarăşi „2” am încasat. 36.Ce să fac, ce să fac? Matematicii nu-i plac! Parcă ea îmi place mie? Ba deloc!E-o nebunie! X şi Y să-i găsesc, Dar nici cum nu-i potrivesc. 37.Limba-i tare-i complicată, Cum să scrii corect ţi-arată Enunţuri s-alcătuieşti Pînă cînd îmbătrîneşti. 38.Ce-i acela substantiv? N-am ştiut, nici n-am să ştiu, Dar cunosc ce-i predicat, Să vă spun?Iată am uitat... 39.Ochii, capul-tot mă doare Cînd îmi dau de studiat Cîte două teme-odată La ştiinţe neapărat. Însă eu nu-nvăţ şi basta, Iarăşi m-a lovit năpasta. Apa, solul ce mai este? Luna unde se găseşte? 40.Muzica îmi place mult Şi mi-e drag s-o ascult, Însă eu nu pot cînta, N-am auz nici n-oi avea. 41.Fac ce vreau.De vreau, eu cînt Pîn-mă dor dinţii-n gît. Şapte note muzicale Cînd le-ncep a le cînta, Fug şi mîţele din cale, Do-re-mi şi la-la-fa. 42.La desen şi muncă noi Facem mare tărăboi, Modelăm şi desenăm, Note mari doar aici avem. 43.Profesorii noştri vor să facă Din noi nişte roboţi ce toate-ar şti, Dar dorinţa lor nu se-mpacă Cu esenţa noastră de copii. Cîntecele de glumă 1.Am o radieră, 6.Of,agenda asta, Ştiţi ce pozne-mi face, Cine a mai născocit-o? Şterge singurică, Căci mereu îmi joacă festa, 257
ALAIUL PRIMĂVERII Nota ce nu-mi place. Dacă nu sînt pregătită. Asta-i radiera mea, Da,da,da, Nu mă mai despart de ea, Asta e agenda mea. Da,da,da Asta-i radiera mea. 7.Uite astăzi, bunăoară, Iar un „2” am înhăţat, 2.Rigla îmi măsoară, Mă priveşte ca o cioară Pasul din greseală, De pe foaie.Ce să fac? Să nu-l fac mai mare Da,da,da, Şi să trec de şcoală. Asta este nota mea. Da,da,da, Asta-i rigla mea. 8.La problema de acasă Am stat toată seara: 3.Mă gîndesc la cartea Mama, tata şi bunica, Cea cu ecuaţii Şi toată mahalaua. De-am avea la şcoală Of,of,of, Numai recreaţii. Mîine mă trezesc Da,da,da, C-un „2”. Asta este cartea mea. 9.Dimineaţa, ora 7: 4.Cartea de română, „Scoală,scoală,fata tatei! Nu ştiu cum s-o vrăjesc În dulap eu m-am ascuns Ca să-nvăţ cititul Intră tata,dar eu nu-s. Fără să citesc? Of,of,of, Da,da,da, Iară te-ai ascuns de noi? Asta este cartea mea. 10.Nu vă supăraţi pe noi, 5.Am şi-un pix minune, Tot aşa aţi fost şi voi, Prin caiete trece, Mai aveţi azi de răbdat Notele mai rele Doar o clipă şi-am plecat. Le preface-n zece! Da,da,da, Da,da,da, Uite noi sîntem aşa! Asta este nota mea. 44.Vă promitem că de luni, Noi vom deveni mai buni, Pe cuvîntul de onoare, Mult stimată-nvăţătoare! SURPRIZA Azi pentru noi e mare sărbătoare Absolvim frumoasele clasele primare. Şi ca la orice sărbătoare Servim oaspeţii cu o delicioasă mîncare. - Fetelor, din bucatele ce le ştim Spuneţi azi ce pregătim? - Noi am zice c-ar fi bine Sa pregătim nişte tartine. - În tartine nu prea sint vitamine Da un borş delicios cu sfeclă roşie, 258
ALAIUL PRIMĂVERII Morcovel, cartofele, pătrunjel.... -Şi cu varză va fi foarte gustos... -Dac-asa am hotărît Să pregătim cît mai curînd. -Eu vă aduc îndată apă limpede, curată. -O pun în cratiţă la foc Las-să fiarbă cu noroc. -Pînă una-alta Eu aduc ceapa. -Sfecla roşie poftim Pentru borşul ce-l gătim. -Morcovel şi pătrunjel Pune, Adriana,-n el. -Probabil, de cartofi aţi uitat? -Vă aduc imediat! -Borşu-i acru, proaspăt, bun... -Daţi încoace ca să-l pun. -Borşu-i gata, ce să vă spun Ştiţi că pare foarte bun. -Scumpi părinţi, dragi profesori şi stimaţi spectatori, Vă servim cu borş vitaminos, pregătit de noi... 45.Doamnă învăţătoare!Doar acum am înţeles că multe şotii am făcut, că de multe ori am fost vinoveţi, dar D-voastră ne-aţi iertat.Noi ne cerem iertare pentru tot ce am făcut.Nu vom repeta năzbîtiile din trecut. Învăţătoarea: În marea de doruri s-a pierdut o barcă. Să ştiţi că totul ce-a trecut mă-neacă. Din codrul meu de vise a căzut o floare. Să ştiţi că ce-a trecut, mă doare. Eu nu regret nimic din tot ce-a fost. Nici nu aş vrea să-mi fac griji de ceva. Fiecare clipă are-un rost. Nu se poate-ntocmai repeta. Şi la noapte va fi lună iar, Mult prea sus să mi-o puteţi ptomite, Voi să-mi puteţi promite atîta doar: „Tot ce-a fost frumos veţi ţine minte!” Cîntecul „Drumurile noastre” 1.Tot ce-a fost frumos în clasa noastră Nu vom da uitării, Ani şi luni, şi nopţi la rînd povară Clipa despărţirii, Ne vom aminti de doamna învăţătoare Numai cu iubire. Draga noastră, prima învăţătoare, Multă fericire. Refren: 259
ALAIUL PRIMĂVERII Cine va uita vreodată, Aceşti ani frumoşi de şcoală, N-o să aibă alinare, Viaţa toată, viaţa toată. Cine va uita vreodată, Aceşti ani frumoşi de şcoală, Plini de vise şi speranţă, Noi păşim în lumea mare. 2.N-o să mai fim clase primare, Chiar să vrem vreodată, Dar mai credem însă cu speranţa-n Cheiţa fermacată. N-a fost greu, dar nici n-a fost uşor, Nu vom mai regreta, Ne rămîne doar prietenia Pe care-o vom păstra. Refren: 46.Jur să ţin în viaţă drumul drept! Jur să nu m-abat de l-al meu ţal! Jur să fiu destoinic şi-nţelept! Dar întîi de toate să fiu Om! Jur să nu-ţi umbresc o clipă chipul! Jur să nu-ntinez numele tău! Îţi mai jur, învăţătoarea mea iubită, Că întîi de toate Om să fiu! Jur să-ţi seamăn flori în calea vieţii, Dar rămîi mulţi ani în preajma mea! Jur să-ţi deschid zorii dimineţii, Să-ţi alung din cale viaţa grea! Cîntecul „Adio, dragă-nvăţătoare” 47.În ziua asta chipul tău, E printre ramuri, frunze şi culori, Mai scumpe clipe nu-s decît aceste Reîntîlniri cu pomii-spectatorii 48.Acum cînd 4 ani s-au scurs, Ca soarele către apus, Vă sărutăm mîna cea dreaptă Şi Vă aducem, doamna noastră, Tot cerul într-o floare albastră. 49.Învăţătorii nu vor o mai dreaptă răsplată Şi nici o cinste mai vie, Decît conştiinţa împăca-tă Şi lacrimă de bucurie. 50.O, cit de aproape ne sînteţi Cu sfaturi bune şi poveţe! Doar cu măicuţa aveţi asemănare... 260
ALAIUL PRIMĂVERII 51.Fiecare ne dăm seama la un moment dat, că ascundem în noi un fragment din fiinţa dascălilor noştri.Singura răsplată pe care le-o putem oferi, alături de recunoştinţa noastră, este cea de a căuta să fim permanent noi înşine, cei în care au avut atîta încredere. 52.E mare meritul învăţătoarei care ne-a aşteptat şi tot atît de mare e meritul părinţilor care ne-au pornit în fiecare dimineaţă la şcoală. 53.A avea părinţi înseamnă a fi avut.Să ne ocrotim părinţii, să-i ajutăm,să le veghem lumina şi liniştea.Iată de ce, oricît de departe ar fi primăvara bucuriei noastre, oricît de apăsătoare ar fi tristeţea sufletului, e destul să ne amintim de părinţi şi pe dată ne simşim pătrunşi de o lumină răscolitoare, de o căldură dogoritoare de viaţă. 54.Stimaţii şi bunii noştri părinţi!Ne închinăm pînă la pămînt pentru grija ce ne-o purtaţi, pentru bunătatea sufletească, pentru copilăria fericită, pentru sfaturile ce ni le daţi, pentru tot ce-aţi făcut şi faceţi pentru noi.Să ne trăiţi ani mulţi, sănătoşi şi să auziţi numai de bine despre noi. 55.Mulţumim părinţilor care mai cred în poveşti şi în poezii şi nu obosesc niciodată să fie copii. 56.Zic adio-nvăţătoarei Şi văd cerul se destramă, Şi spulberător coboară Patru stele de aramă. 57.Şi timpul veşnic se va scurge iar şi iar, Dar pentru noi veţi fi un sfînt altar. Alţi copii vor veni, alţi copii veţi iubi, Dar ca noi nu vor fi, nu vor fi, nu vor fi...
ADIO, ADIO CLASELE PRIMARE 2 Cuvînt introductiv:Fiecare început are şi un sfîrşit:omul seamănă seminţe şi trebuie să strîngă roadele, copacul sădit trebuie să rodescă, părinţii ce au dat naştere copilului, trebuie să-l crească, să-l educe, să-l înveţe, să-l vadă la casa lui...Învăţătorul ia copiii în clasa I-a, îi duce pînă în clasa a IV-a şi aici e sfîrşitul, e despărţirea Cred că nu-i învăţător de clasele primare pentru care acest moment să nu fie dureros, pentru că sînteţi ca copiii mei.Mult am stat şi m-am gîndit:de la ce să încep? Cum să încep? Ştiţi de la ce am început?De la fotografia de la 1 sep tembrie 2005, cînd aţi venit în clasa I-a, unde eraţi mici, fără dinţi şi foarte interesanţi. 1.Dragii noştri spectatori Mame,taţi, fraţi, verişori, Fiţi cu noi îndurători... 2.Patru ani am cercetat, Patru ani în lung şi-n lat, De toate noi am învăţat. 3.Le-am văzut, le-am cunoscut Hărnicia, dar şi lenea... Pe hîrtie le-am ţesut, 261
ALAIUL PRIMĂVERII Le-am dat viaţă, le-am crescut.. 4.Acum vi le-nfăţişăm Şi de n-om şti să jucăm, De ne mai şi încurcăm.... 5.Fiţi cu noi îndurători – Mame, taţi, fraţi, verişori, Dragii noştri spectatori. Sceneta „Lenea şi Hărnicia‖ Prezentatorul:Ca avocaţi, pe Lenea o apără Delasarea, iar pe Hărnicia o apără Perseverenţa. Lenea:Domnule judecător, Hăr...Hăr...Cum o cheamă? Judecătorul:Hărnicia! Lenea:Domnule judecător, Hărnicia m-a jignit, m-a făcut „cucoană mare‖!Mi-a mai spus, că „n-am de mîncare‖. Hărnicia:Recunosc,d-le judecător!I-am zis aşa cum este:adevărat Lenea:Vedeţi, d-le judecător?Asta-i!Mi-a spus,că omul leneş e bou la mîncare şi vulpe la treabă!Vedeţi?M-a făcut bou, vulpe! Hărnicia:D-le judecător!Păi...păi, cînd e vorba de mîncare nu se opreşte, iar la treabă e şmecheră ca o vulpe. Lenea:eu lucrez din zori şi pînă noaptea, ca ai..aii..(cască). Hărnicia:Ha!Ha!Ha!Cine să te creadă?Ştiu eu foarte bine – munceşte din zori şi pînă seara ca băiatul din povestea cu pielea. Sceneta „Un băiat leneş‖ Tatăl:(copilul doarme, iar el se adresează către pielea din cui).Piele, eu mă duc la lucru.Tu să dai de mîncare puilor, porcilor şi să ai grijă la toate lighioanele.Deseară, cînd voi veni să găsesc de-ale gurii şi toate cele ce ţi-am spus.(Băiatul doarme în continuare, seara se întoarce tata) Ei, băiete, te-a ascultat pielea? Băiatul:Nu m-a ascultat, tată! Tatăl:Las-o, că-i vai de pielea ei.Să-i arăt eu acum dacă nu te-a ascultat....Ia, scoală tu şi ajută-mă! (Îi pune pielea pe spate şi începe s-o bată) Băiatul:Văleu! Văleu, tată!Am înţeles eu treaba asta cu pielea..... Judecătorul:Ei, ce ai de zis, duduie Lene? Lenea:Păi, sărmanul băiat, îi era atît de somn!Nu avea decît să facă, pielea treaba.Doar ei i-a spus ţăranul... Hărnicia:Ce să mai vorbim, d-le judecător, pentru Lene, de la sobă pînă la foc e mult loc!Lenea la toate zice, că nu poate...Şi-apoi în casa Lenei e mereu sărbătoare... Judecătorul:Nu, nu m-ai convins nici tu, Hărnicio!Ascultaţi-mă pe mine!Eu ştiu o poveste şi mai tristă:‖Povestea unui om leneş‖.Atenţie!Să povtească omul leneş, cucoana şi ţăranii. 262
ALAIUL PRIMĂVERII Sceneta „Omul leneş‖ Cucoana:Oameni buni!Se vede că omul din car e bolnav, sărmanul, şi-l duceţi la vreo doftorie, undeva să se caute! I ţăran:Ba nu, cucoană, să ierte cinstita faţa D-voastră, dar acesta e un om leneş, care nu cred să mai fi avut pereche pe lume şi-l ducem la spînzurătoare ca să curăţăm satul de-un trîndav. Cucoana:Alei, oameni buni!Păcat să moară ca un cîine fără lege!Mai bine duceţi-l la moşia mea.Eu am un hambar plin cu pesmeţi, asa,pentru zile grele, doamne fereşte...A mînca la posmagi şi a trăi şi el pe lîngă casa mea.Dă, sîntem datori a ne ajuta unii pe alţii... II ţăran:I-auzi, măi leneşule, spune cucoana că te-a pune la coteţ, într-un hambar cu posmagi.Iaca peste ce notoc ai dat, bată-te întunericul să te bată, urîciunea oamenilor!Sai degrabă din car şi mulţumeşte-icucoanei că te-a scăpat de la moarte şi-ai dat peste belşug. III ţăran:Noi gîndeam să-ţi dăm săpun şi frînghie, iar cucoana, cu bunătatea ei, îţi dă adăpost şi posmagi:să tot trăieşti, să nu mori!Hai dă răspuns cucoanei,ori da, ori ba, că n-avem vreme să stăm de vorbă. Leneşul:Dar muieţi-s posmagii? Cucoana:Ce-a zis? III ţăran:Ce să zică, milostivă cucoană, ia, întreabă dacă muieţi-s posmagii. Cucoana:Vai de mine şi de mine!Încă asta n-am auzit!Dar el nu poate să şi-i înmoaie? IV ţăran:Auzi, măi leneşule, te prinzi să înmoi posmagii singur ori ba? Leneşul:Ba!Trageţi mai bine tot înainte!Ce mai atîta grijă pentru astă pustie gură. V ţăran:Milostivă cucoană, dar degeaba mai voiţi a strica orzul pe gîşte.Vedeţi bine, că nu-l ducem la spînzurătoare degeaba, de flori de cuc, să-i luăm năravul, cum chitiţi?Un sat întreg n-ar fi pus oare mînă de la mînă ca să poată face dintr-însul ceva?Dar ai pe cine ajuta?Doar lenea-i împărăteasă mare. Cucoana:Oameni buni, faceţi dar cum va lumina D-zeu.(Ei iese din sală) Judecătorul:Ce mai zici, duduie Lene? Lenea:Are dreptate omul din căruţă.Nu, nu poate să-şi înmoaie posmagii!E atît de greu. Hărnicia:Ce să mai pierdem vremea, d-le judecător!Lenea spune la toate, că nu poate. Judecătorul:Să nu pripim cu luarea hotărîrii!Dar avocaţii n-au spus nimic.Să vedem ce părere au. Delasarea:Eu aş zice să mai lăsăm, să mai amînăm, că doar nu dă laptele-n foc şi n-au intrat zilele-n sac.Să mai dăm un termen, că doar şi mîineva fi o zi. Judecătorul:Nu! Astăzi e ziua mare!Vom da sentiţa!Am tot încercat s-o convingem pe Lene, dar nam reuşit!Dar să ascultăm ce are de zis şi avocatul Hărniciei, Perseverenţa. Perseverenţa:Eu cred,că dacă-i mai oferim o şansă, oricum nu se va schimba nimic.De aceea zic să luaţi hotărîrea, d-le judecător. Judecătorul:Curtea se retrage pentru eliberarea sentinţei.Curtea judecătorească a hotărît, că Lenea să fie închisă şi să nu i se mai dea drumulniciodată, să n-aibă ce căuta nici prin clasa voastră, nici prin liceul „M.Berezovschi‖.
263
ALAIUL PRIMĂVERII Lenea:D-le judecător, vă rog să mă iertaţi.Am găsit secretul-Munca!promit în faţa instanţei judecătoreşti că o să urmez exemplul din povestea „Fata babei şi fata moşneagului‖. Toţi:Gîndul înţelept îl ascunde lumea în proverbe, Şi un om deştept ştie să se ia după proverbe, Sfatul cel mai bun îl găseşti, doar la momentul oportun. Dacă nu amîni şi urmez o vorbă din bătrîni Vorba dulce, mult aduce, Apă dacă dai la moară, Lenea e cucoană mare, Hărnicia e-o comoară! 1.Cînd te duci sera la culcare Să-ţi pui o mînă sub obraz, Să te întrebi cu-ngrigorare, „Ce am făcut eu oare azi?‖ 2.O zi trecută fără fapte, Care să-ţi fi rămas în minte, În viaţa ta e ca o noapte Sau ca un basm fără cuvinte. 3.E ca şi cum n-ar fi trăit, Şi ţi-ai pierdut o zi din viaţă, Şi soarele s-ar fi oprit, Căzut în somn de dimineaţă. 4.Cît timp tu n-ai făcut nimic, Pămîntul s-a-nvîrtit o dată, Şi doară nu-i atît de mic Şi-a dus în spate lumea toată. 5.Să-ţi fie aceste vorbe-ndemn, Ai vieţii tale care vine, Să laşi pe unde treci în semn Că ai făcut şi tu un bine. 6.Şi de eşti vrednic cum aş vrea Drept semn al timpului prezent, Tu să ridici prin munca ta Şi gîndul tău un monument. 7.Poezia „Învaţă‖(pezie populară) 8.Întotdeauna soarele răsare, Mereu sînt pescăruşi pe mare, Întotdeauna fluturii coboară Şi-n sufletul meu aduc primăvara! 9.Mereu părinţii-mi voi iubi Şi-alături de ei mereu voi fi, Căci patru ani cînd mi-a fost greu Lîngă mine ei au fost mereu Şi m-au ,înţeles, şi m-au ajutat, Şi-n viaţă pe calea cea dreaptă. M-au îndrumat. 10Cît cînt copil, o sărbăroare E fiecare zi din viaţă, Mă-alintă mama iubitoare Bunica, dulce mă răsfaţă. 264
ALAIUL PRIMĂVERII 11.Mă văd în fiecare floare, Şi-mi rîd bujorii de pe faţă. Mă-ncîntă orice culoare Şi-ascult cu drag orice povaţă. 12.Blînd Doamna mea învăţătoare, Să deschid cartea mă învaţă. Iar tata, cînd mă vede – o zare De zîmbet are sub mustaţă. 13.De Unu septembrie, din soare, Vine-o mai albă dimineaţă, Cît sînt copil, o sărbătoare, E fiecare zi din viaţă. 14.În patru ani de zile, Am aflat cuvîntul magicE cuvîntul mulţumesc. Îl rostesc, pornit din suflet Am ajuns să-l îndrăgesc. 15.O formulă şi mai simplă Oamenilor e, vă rog. De n-o spun, nu-s luat cu seamă, Cît aş fi de pisălog. 16.Cînd te văd, spun bună ziua, Iar cînd plec, la revedere, Cînd vorbeşti, eu nu-ţi tai vorba. Dacă dorm, păstrez tăcerea. 17.Nu te fac să-aştepţi vreodată, Şi mă port frunos la masă. Eu respect pe toată lumea, Am cei şapte ani de-acasă. Sceneta „Profesoarele‖ I profesoară:Azi am avut o zi dintre cele mai frumoase.M-au ascultat toţi copiii, au fost cuminţi, au scris frumos şi corect – şi le-am dat o temă destul de grea... II profesoară:Şi clasele mele s-au comportat frumos.Ce copii inventivi sînt...Nu încetez să mă minunez...Au scris niste compuneri, o dulceaţă!Plec mulţumită acasă, ca aproape în fiecare zi... III profesoară:Vă duc cu maşina pînă la oprire.Azi merg în centru.Îmi trebuie nişte pantofi noi.Tu nu vii?Doar locuieşti în centru, pot să te duc pînă acasă. Diriginta:Nu, mulţumesc, eu mai rămîn. I profesoară:De ce nu vii cu noi?Aştepţi pe cineva? Diriginta:Da, asta e.Aştept o mămică. II profesoară:A cui?Tot a lui Ionuţ? Diriginta:Da, tot pe mama lui Ionuţ.Am aşteptat-o şi ieri, dar n-a putut să ajungă.M-a sunat să se scuze...Sper să poată veni astăzi.(sună telefonul). I profesoară:(ridică receptorul)Da.Bună ziua.Un moment, vă rog.(Înmînă dirigintei).Da!E pentru tine.Cred că e mama lui Ionuţ. 265
ALAIUL PRIMĂVERII Diriginta:Alo!Da!Bună ziua!Bine, dar acelaşi lucru mi l-aţi spus şi ieri.V-am rugat să vă faceţi timp pentru astăzi. Eu ştiu că sînteţi foarte ocupată, dar vă rog să mă înţelegeţi, vreau să vă vorbesc. Nu, îmi pare rău, lucrurile acestea nu se rezolvă prin telefon.Trebuie să vorbim faţă în faţă. Nu, nu vă ţin mult.Ştiţi, e vorba totuşi despre fiul D-voastră. Nu trebuie să vă scuzaţi. Da, vă rog, veniţi!Vă aştept aici toată ziua, dacă e nevoie. Cum, aţi şi ajuns?Aaa!Vorbeaţi din maşină!Bine, vă aştept în cancelarie, după cum v-am spus.La revedere! III profesoară:Succes!Ne vedem mîine.La revedere! Diriginta:La revedere!Spor la cumpărături.Buuuun.Să caut lucrările lui Ionuţ. Mama:Bună ziua!Să ştiţi că am amînat o întîlnire foarte importantă. Diriginta:Bine aţi venit, doamnă!Întîlnirea noastră e mai importantă.E foarte importantă pentru Ionuţ. Mama:Mi-aţi spus, că nu putem discuta la telefon.M-aţi îngrijorat foarte tare.De aceea am şi venit. Ce poate fi atît de misterios? Diriginta:Vă rog, luaţi loc.Priviţi...(foi goale) Mama:Da...ce sînt acestea? Diriginta:Proba de evaluare. Mama:Păi, nu e scris nimic pe ele.Doar numele băiatului meu şi...un enunţ „Alcătuiţi o compunere cu titlul Meseria preferată;‖Rezolvaţi următoarele exerciţii‖.....Da,şi?Pentru atîta lucru maţi chemat? Diriginta:Vi se pare puţin lucru? Mama:Vă daţi seama că acum, în momentul acesta, aş fi putut semna un contract în valoare de 50 000 $?Ştiţi, eu credeam că Ionuţ a păţit ceva grav, că a făcut daune mari şcolii sau mai ştiu eu ce.Iar D-voastră îmi puneţi în faţă trei coli albe de hîrtie cu numele băiatului meu pe ele şi cu nişte teme...extreme de... Diriginta:De simple. Mama:De simple!Da, ăsta e cuvîntul.Simple, mult prea simple. Diriginta:V-am arătat că fiul D-voastră nu a scris nimic pe aceste foi.Le-a lăsat, după cum vedeţi complet albe. Mama:Şi...bine...asta e problema şcolii, a D-voastră în special.Eu trebuie să-i asigur casă, masă, îmbrăcăminte, medicamente, să-i plătesc meditaţiile...Să-i asigur un viitor, un apartament, o maşină, un loc de muncă mai tîrziu.Dar cu extemporalele?Nu e treaba mea.Nu e responsabilitatea mea.E a D-voastră în realitate şi în totalitate... Ştiţi, eu acum trebuie să plec.(sună telefonul)Alo, da!Cum, cum n-a ajuns acasă?Vai de mine.Bine, stai că te sun eu mai tîrziu!Mama mea îmi spune,că n-a ajuns copilul acasă.Ştiţi ceva de asta? Diriginta:Da, desigur.L-am rugat să vă aştepte! 266
ALAIUL PRIMĂVERII Mama:Cum?Cu ce drept?Mi-aţi sechestrat copilul în şcoală?Directoarea e aici? Diriginta:Staţi, doamnă, calmaţi-vă.Luaţi loc.Beţi un pahar cu apă.Am crezut că vom discuta noi puţin şi că după aceea îl chemăm pe Ionuţ să vorbim împreună cu el.Numai că văd, că nu vreţi să înţelegeţi problema în adaptarea şi adevărata ei lumină. Mama:Bine.Iertaţi-mă, de fapt, nici nu prea v-am lăsat să vorbiţi.Oricum m-am liniştit, aflînd că Ionuţ n-a păţit nimic, că e în şcoală.Lăsaţi-mă s-o sun pe mama, să-i spun şi ei, că îl iubeşte ca pe ochii din cap. Alo!Mama!Da, am aflat.Nu, slavă Domnului, nu-i nimic deosebit.E încă la şcoală.Îl aduc eu acasă.Ei, ia să aibă doamna dirigintă preocupările mele şi programul meu...Pa! Băiatul mamei, ce s-a întîmplat?Poate eşti îndrăgostit? Ionuţ:lasă, mamă, lasă.. Diriginta:Ionuţ, te rugăm să ne spui tu la amîndouă, de ce n-ai scris? Mama:Hai, Ionuţ, gata cu prostiile astea, doamna dirigintă poate nu se grăbeşte, dar ştii că eu am mereu treabă multă.Hai, spune-i mai repede, de ce n-ai scris nimic în lucrări şi hai acasă! Ionuţ:Da. Diriginta:Şi poţi să ni-l spui şi nouă? Mama:Hai, dragă, hai odată.Spune-i şi haide acasă.Spune-i că n-ai putut să faci lucrările.Lăsaţi, cămi spune el mie sau bunicii şi vă comunicăm noi motivul.(iese din clasă,dar Ionuţ se întoarce Ionuţ:Puteţi să ţineţi un secret? Diriginta:Da. Ionuţ:Subiectele au fost uşoare, dar din cauza că m-am certat cu prietenul de bancă, m-am gîndit la cearta noastră şi.....(clasa intră) Diriginta:Linişta!Linişta!Cine-mi spune ce sărbătoare se apropie? Toţi:Vine vacanţa mare!Terminăm clasa a IV-a Cuvînt de încheiere, concursuri, cîntece...
Adio, clase primare Cuvînt introductiv: (prima învăţătoare) Fiecare început are şi un sfârşit: omul seamănă seminţe şi trebuie să strângă roadele, copacul sădit trebuie să rodească, părinţii ce au dat naştere copilului trebuie să-l crească, să-l educe, să-l înveţe, să-l vadă la casa lui… Elevii intră în sală(pe melodia «Copilarie»), se aşează jos făcând o poieniţă de flori: ____________:Un copil a trezit din somn grădina ____________:O floare a aprins mai viu lumina __________:O ciripire s-a iscat prin frunze, şi frunza a mişcat încet din buze __________:Speranţele ne cuceresc inimile şi îndemnaţi de timpul care fuge culegem din pomul vieţii cele mai frumoase clipe. __________:Uite-aşa pe-o rază de soare au trecut cei patru ani de şcoală 267
ALAIUL PRIMĂVERII ___________: Dar ne-a rămas vie amintirea… ___________:Şi vreau să râd, să cânt, să cred. ____________: Să plâng ,să strig, să plec ____________:Dar nu renunţăm! Toti : Suntem optimişti! Cîntecul: “Daca vesel se traieste” Lăsaţi-mă să fiu copil, Să simt că am copilărie, Lăsaţi-mă să înfloresc Ca floarea dulce din cîmpie. Lăsaţi-mă să fiu copil, Să zburd o clipă fericită, Să simt că primăvara e Şi pentru mine mult dorită. Lăsaţi-mă să fiu copil, Lăsaţi-mă spre cer să zbor, Deschideţi lacătul iubirii Şi uşa spre-al meu viitor… Cîntecul: “Lumea copiilor” Învăţătoarea: Trecut-au 4 ani de-atunci De cînd cu paşi mărunţi, V-aţi prezentat în clasa-ntîi Aduşi chiar de mînuţe. Păşeaţi stîngaci,neîncrezători Cu teamă de cei mari, Căci erau mulţi şi toţi priveau La voi voinici şi tari. Acum e greu să spui “Adio! Clase primare,bun rămas!” La ce v-a fost mai drag pe lume, La anii ce-n urmă au rămas. Cu patru ani în urmă… Vă mai amintiţi? A fost aceea ,zi de sărbătoare Cu flori,cu mari emoţii, Clasa întâi,abecedare Şi prima întâlnire Cu Doamna-nvăţătoare. Sunt patru ani de când întâia oară Sculându-ne cu grijă de cu zori, Ne-am luat ghiozdanul şi-am pornit spre şcoală Sfioşi, dar veseli şi încrezători Trecut-au şi aceşti ani pe nesimţite. 268
ALAIUL PRIMĂVERII La fel trecut-au clipele în zbor. Şi zile triste, sau mai fericite S-au dus, lăsând doar amintirea lor. De patru ani tot împreună Prin bune,grele am trecut Si în clasa noastră dragă Frumoase clipe-am petrecut. Au zburat ne-luaţi în seamă 4 ani frumoşi de şcoală Şi din acei micuţi şcolari Suntem acum elevi mai mari. Dragă şcoală-ţi mulţumim! Şi cu drag te sfătuim: Ca la toamnă să mai fii Gazdă când noi vom veni, Acum în a cincea clasă Mai cu spor şi plini de viaţă. Cîntecul: “Şcoala mea” Învăţătoarea: Astăzi din pomul copilăriei au plesnit 16 de muguraşi şi din mijlocul lor petalele şi-au deschis îmbrăţişările pentru un buchet de flori-florile sufletului meu. Am rugat clipa să oprească “ceasornicul timpului”.Atît de mult am rugat-o, dar ea nu m-a ascultat. Şi,totuşi,clipa despărţirii a venit. Parinti iubiti, va amintiti? Cu 4 ani in urma Voi ne-ati adus de mana aici Si ne-a primit zambind cu drag Invatatoarea noastra buna.. Pe noi ce absolvim acum a patra clasă Pe lângă bucurie şi un regret ne-apasă. Căci a venit şi vremea să spunem: Bun rămas! Învăţătoarei noastre cu toţii într-un glas. Aveţi suflet mare ca o pîine, Cîte-o bucăţică am rupt din ea, Mult am vrea ca să rămîna-ntreagă, Dar nimic nu mai putem schimba. Şi privind în amintire Colo la-nceput de drum, Pe învăţătoarea noastră Vom zări-o ca şi-acum. Petrecându-ne cu ochii Din fereastră, mai departe, Urmărind, în gând, poteca Fiecăruia în parte.
269
ALAIUL PRIMĂVERII Alte degete micuţe, Nedeprinse cu condei, Peste zeci de file albe Va purta cu mâna ei. Şi cu inimile pline De aducerile-aminte, Vom şopti prin tot ce facem: NOI VĂ MULŢUMIM FIERBINTE! Cîntecul: “Învăţătoarea” Învăţătoarea: În cei 4 ani de şcoală multe s-au mai întîmlat să ne spună ei sărmanii ce-au avut de indurat. 1.Daca vă interesează tare, Noi vă zicem tot pe şleah În aceşti 4 ani de şcoală Multe se mai întîmplau 3.Foişor într-un picior, Să înveţi nu e uşor, De cu zori şi pînă-n seară Stau cu cartea subsuoară.
2.Eu la lecţii stau chitic, Nu răspund, nu ştiu nimic, Mă-nvîrtesc, de somn duc dorul, „2” îmi pune-nvăţătorul
4.Mama-mi spune să citesc, Tata ca să povestesc, Eu răspund cu bucurie: „Dă-o naibii de citire!”
Cum să scrii corect ţi-arată Enunţuri s-alcătuieşti Pînă cînd îmbătrîneşti.
5.Cartea de română, Nu ştiu cum s-o vrăjesc Ca să-nvăţ cititul Fără să citesc? 6.Limba-i tare-i complicată, 8.Citirea nu mi-e pe plac, Gata sînt orice să fac, Să alerg în fuga mare: „Mamă, dă-mi ceva mîncare!”
7.Ce-i acela substantiv? N-am ştiut, nici n-am să ştiu, Dar cunosc ce-i predicat, Să vă spun?Iată am uitat...
9.Mama, nana, tata şi bunica, Vor din noi sa facă vunderkinzi, Şi ne-ndeamnă toată ziulica Să ne comportăm ca nişte sfinţi. Dacă vreţi să fim mai talentaţi, Daţi-ne mai multă libertate! Distracţii mai multe să ne daţi! (Dansul baietilor „Break dance”) 10.Matematica e grea Nu-nţeleg nimic din ea, 270
ALAIUL PRIMĂVERII Cum încerc a rezolva, Mă apucă inima... 11.Tot probleme să rezolvi De cu zi şi pînă-n zori: Înmulţirea, împărţirea Pîn-te-aduc la ameţire. Probleme n-am rezolvat Iarăşi „2” am încasat. 12.Ce să fac, ce să fac? Matematicii nu-i plac! Parcă ea îmi place mie? Ba deloc!E-o nebunie! X şi Y să-i găsesc, Dar nici cum nu-i potrivesc. 13.La problema de acasă Am stat toată seara: Mama, tata şi bunica, Şi toată mahalaua. 14.Ochii, capul-tot mă doare Cînd îmi dau de studiat Cîte două teme-odată La ştiinţe neapărat. Însă eu nu-nvăţ şi basta, Iarăşi m-a lovit năpasta. Apa, solul ce mai este? Luna unde se găseşte? 15.Muzica îmi place mult Şi mi-e drag s-o ascult, Însă eu nu pot cînta, N-am auz nici n-oi avea. 16.Fac ce vreau.De vreau, eu cînt Pîn-mă dor dinţii-n gît. Şapte note muzicale Cînd le-ncep a le cînta, Fug şi mîţele din cale, Do-re-mi şi la-la-fa. 17.La desen şi muncă noi Facem mare tărăboi, Modelăm şi desenăm, Note mari doar aici avem. 18.Clasa mea e foarte bună Şi la carte,şi la glumă, Mie-mi place clasa mea Pentru c-am crescut în ea. 271
ALAIUL PRIMĂVERII 19.Am un pix minune, Prin caiete trece, Notele mai rele Le preface-n zece! 20.Rigla îmi măsoară, Pasul din greseală, Să nu-l fac mai mare Şi să trec de şcoală 21.Am şi-un pix minune, Prin caiete trece, Notele mai rele Le preface-n zece! 22.Dimineaţa, ora 7: „Scoală,scoală,fata tatei! În dulap eu m-am ascuns Intră tata,dar eu nu-s. 23.Nu vă supăraţi pe noi, Tot aşa aţi fost şi voi, Mai aveţi azi de răbdat Doar o clipă şi-am plecat (Dansul fetelor „Suavemente‖)
272
ALAIUL PRIMĂVERII Sceneta „Păcală” -Un-te duci, cu pasul mare, fecioras de-al lui Păcală? -Un-se duce fiecare, cînd i-i tare dor de şcoală. -Bre! N-o face pe-desteptul!Şcoala doar e-n altă parte! -Dar eu ştiu un drum de-a dreptul, ce-nconjoară şapte sate. -Cei de şcoală au ghiozdane, dar tu pleci cu mîna goală? -Am şi-o geantă năzdrăvană, dar de ieri s-a dus la şcoală! -Ore multe-s înainte, foamea încă nu te curmă? -Mi-am luat şi trei plăcinte, însă ele vin din urmă. -Ai şi-agenda, nu mi-i spune? -Am chiar două:una pentru note bune, alta pentru note rele. -Vai, cît de deştept mai este cel Păcală din poveste! Doamnă învăţătoare! Doar acum am înţeles Multe şotii am făcut D-voastră ne-aţi iertat.Noi ne cerem iertare pentru tot ce am făcut. Nu vom repeta năzbîtiile din trecut. Cîntecul: “La şcoală noi venim” Învăţătoarea: În marea de doruri s-a pierdut o barcă. Să ştiţi că totul ce-a trecut mă-neacă. Din codrul meu de vise a căzut o floare. Să ştiţi că ce-a trecut, mă doare. Eu nu regret nimic din tot ce-a fost. Nici nu aş vrea să-mi fac griji de ceva. Fiecare clipă are-un rost. Nu se poate-ntocmai repeta. Şi la noapte va fi lună iar, Mult prea sus să mi-o puteţi promite, Voi să-mi puteţi promite atîta doar: „Tot ce-a fost frumos veţi ţine minte!” - Acum,as vrea sa urmarim un mic filmulet cu imagini si poze din cei 4 ani de scoala. Cu dragoste fierbinte, părintească, Ne-aţi ocrotit pe noi atât de mult! Făcut-aţi ca din inimă să crească: O viaţă, o speranţă, un cuvânt. Acum si-ntotdeauna Parintilor le multumim Ei ne-au dat prin viata lor Tot ce- i mai luminos Tot ce-i frumos Un chip si-un nume Primii pasi in lume, Gandul lor in orice ceas.
273
ALAIUL PRIMĂVERII Stimaţii şi bunii noştri părinţi!Ne închinăm pînă la pămînt pentru grija ce ne-o purtaţi, pentru bunătatea sufletească, pentru copilăria fericită, pentru sfaturile ce ni le daţi, pentru tot ce-aţi făcut şi faceţi pentru noi.Să ne trăiţi ani mulţi, sănătoşi şi să auziţi numai de bine despre noi. Cîntecul: “Poenita muzicala” -Jur să ţin în viaţă drumul drept! -Jur să nu m-abat de l-al meu ţel! -Jur să fiu destoinic şi-nţelept! -Dar întîi de toate să fiu Om! -Jur să nu-ţi umbresc o clipă chipul! - Jur să nu-ntinez numele tău! -Îţi mai jur, învăţătoarea mea iubită, -Că întîi de toate Om să fiu! -Jur să seamăn flori în calea vieţii, -Dar rămîi mulţi ani în preajma mea! -Jur să deschid zorii dimineţii, -Să alung din cale viaţa grea! Acum, la despărţire, de-astă dată, O singură dorinţă mai avem: Să ne iertaţi, de v-am greşit vreodată! Din inimă, din suflet, vă rugăm. Cîntecul: “Copilarie”
SERBAREA
ADIO, CLASE PRIMARE Ce-mpodobită e întreaga clasă! Avem o oră specială,mai aleasă Ce o vom ţine minte fiecare, E sărbătoarea clasei noastre Şi-a doamnei noastre-nvăţătoare. Cu patru ani în urmă… Vă mai amintiţi? A fost aceea ,zi de sărbătoare Cu flori,cu mari emoţii, Clasa întâi,abecedare Şi prima întâlnire Cu Doamna-nvăţătoare.
Şi întâlnirea mea cu doamna învăţatoare Nici mie nu mi-e ştearsă din uitare A fost o sărbătoare! Am încheiat cu bine Cei patru ani de şcoală. Am învăţat de toate Şi-acuma suntem mari. Mai ieri eram de-o şchioapă Când ne-aţi adus aici Acum ne luăm zborul Căci ne-au crescut aripi.
Această primă zi de şcoală A sosit ziua de astăzi 274
ALAIUL PRIMĂVERII Când să numărăm ,copii Patru ani întregi de şcoală Plini cu rod şi bucurii.
Parcă ieri eram de mână Împreună cu mămica Şi mă duse cu paşi repezi Către şcoală,spre lumină. Îmi simţeam inima plină De dorul ce mă-ndemna Cu glas mare de chemare Pentru-a scrie şi-a –nvăţa. Primul sunet de chemare Clinchetul de clopoţel Mă vesti să intru-n clasă Că eram şcolar şi eu. Risipind mărgăritare…. Clopoţelul drag suna voios… Ne aşteaptă o nouă casă Cu ferestre largi şi mari Iar pe băncile curate Cărţile primite-n dar. Noi le-am răsfoit uşor Fără a şti ce taine –ascund. Când vom şti cuprinsul lor? Ne-ntrebam cu toţii-n gând. Am deschis abecedarul Primul prieten,prima carte Avea poze lungi,şiraguri Şi desene minunate.
Cunoştinţe şi deprinderi Să mă port civilizat. Învăţarăm cum să scriem Învăţarăm să citim Învăţarăm tot ce-i bine Şi de rău să ne ferim. Vă amintiţi ziua de toamnă Când taţi şi mame şi bunici Ne-aţi condus pe poarta şcolii Şi-apoi ne-aţi lăsat aici? Am tăcut plini de emoţii Deschideam atunci o carte Azi povestea-am terminat-o Şi ne ducem mai departe. Ajunşi pe poarta şcolii De mână ne-aţi lăsat Şi-o altă mână caldă De mână ne-a luat. Cu patru ani în urmă,când am venit la şcoală, Unii eram mai vrednici,iar alţii mai poznaşi Dar toţi tăceam când auzeam în clasă Mult aşteptaţii,cunoscuţii paşi. Credeam că n-aţi văzut în ochi de stele Bobiţe calde de mărgele; Sau …le-aţi văzut…acum ştiu clar Dar le-aţi închis într-un sertar. Pe poarta şcolii pururi luminoasă….
Patru ani în şcoala –aceasta Multe am acumulat
Ce caldă mână ne-aţi întins! Şi-am scris…şi am citit cu spor. Mie şi nouă tuturor 275
ALAIUL PRIMĂVERII Poartă de taină ne-aţi deschis În vraja lumii cărţilor. Citirea ne-a-nvăţat ce este bine Şi din nişte copii neştiutori Prin taina literelor am primit lumina Să dezlegăm o lume-a viselor. Ea patru ani s-a tot plecat Cu noi pe pagină ades Ca dintr-a cărţilor comoară Să prindem stopul de-nţeles. Tu mâna ne-ai purtat-o pe hârtie…. Gramatica ne-a învăţat o limbă Curată şi frumoasă să vorbim Să nu facem greşeli de exprimare Corect să scriem şi să o citim.
La geografie-am învăţat cum ne e ţara Şi câte bogăţii ascunde –n ea. Ştim câte frumuseţi au stâns într-o cunună Carpaţii,Oltul,Someş,Prut şi Dunărea. Câte ţări sunt pe pământ…. Despre lumea vie şi neînsufleţită Despre Pământ şi învelişurile sale Despre om care-i stăpân pe tot ce ne-nconjoară Am învăţat la Stiinţe naturale. Mai mult decât o zână era învăţatoarea Când desluşeam răspunsuri Ce cuprinde-ntrebarea.
Să arătăm a lumii frumuseţe În fraze măiestrite şi în poezii Compunerea ne-a învăţat desigur Să exprimăm a noastre gânduri de copii.
Ce e gândul?
Pentru-a forma a noastră judecată De matematică ne-am ocupat cu drag Am rezolvat probleme zeci şi sute Şi exerciţii am făcut şirag.
Ce-i Pământul?
Ce-i cuvântul? Ce e cerul?
Pentru ce?…Şi pentru cine? Şi de unde până unde bate vântul? Ce e ploaia?
Istoria ne-a spus cine-s strămoşii Cum pentru-această ţară au luptat Azi Europa o cunoaştem toţi Şi lor le datorăm respect curat. Slavă ţie stea curată …..
Ce-i ninsoarea? Cum se naşte peste zarea aburită minunatul curcubeu? Şi de ce curg doar la vale apele mereu? Soarele unde se duce să se culce?
276
ALAIUL PRIMĂVERII De ce oare tot răsare şi apune iar şi iar? Şi de ce el luminează ziua doar? Cerul nopţii de ce oare,de Lună-I vegheat? Şi de ce e numai noaptea cerul înstelat? Ce e marea ? Ce e zarea?
Desenul ne-a-nvăţat să observăm Tot ce-i frumos în jur şi-armonios. Să ilustrăm tot ce gândim, Să combinăm culorile frumos. Să stăm corect atunci când facem tema Un scris frumos,citeţ şi ordonat Legat să scriem şi în ritm rapid La ora de caligrafie-am învăţat. Copil de-ai fi,ori tânăr ,ori bătrân Să cânţi orice nu-i nici o greutate Căci muzica ne-a învăţat pe rând Ca notele să le cunoaştem toate.
Pentru ce-nfloreşte floarea? Copilul o minune e….. Pentru ce rodeşte pomul? Pentru ce trăieşte omul? Cine-s Eu? Cine-s străbunii ce îi moştenesc? Pentru ce-i “Picior de rai” Plaiul românesc? Pentru ce de miere-i graiul nostru românesc? Unde-s munţii?Unde-i dealul? Dar câmpia? De ce cântă fără seamăn ciocârlia? De ce noi ne iubim glia Ce se cheamă România?
Si aşa a trecut timpul Zi de zi şi ceas de ceas Şi-am ajuns în ziua-n care Să vă spunem bun rămas! Bun rămas! Adio ,dragă şcoală! Noi ne vom revedea După-o vacanţă lungă Când frunza va cădea. Adio,dragi băncuţe Şi dragă-nvăţătoare Ce-ncet ne-ai condus paşii Pe drumul plin cu soare. Adio,dragă carte Până la toamnă doar Când cu mai multă râvnă Te vom îmbrăţişa iar. Adio .clase primare….
Pretutindeni,nu e mai frumos pe lume
Ceas cu ceas,luni după luni, Am crescut deştepţi şi buni Şi vom creşte tot mai mari 277
ALAIUL PRIMĂVERII Dacă vom fi buni şcolari. Îmi sunteţi dragi,colegii mei Vă voi păstra în gândul meu Şi fiecare clipă a acestor ani Îmi va fi dragă tot mereu. Frumoase jocuri ne-am jucat Frumoase clipe-am adunat Şi-aş mai dori ca şi de-acum La fel cu voi să mai adun. Am crecut cum după iarnă Primăvara plante cresc Şi fără să bag de seamă Prin viaţa acum pornesc Tot mai mult eu dau din coate Încerc să mă şmecheresc 1,2,si 3 cu 4……….
Încet ne vom obişnui cu ei Şi ne luăm acum angajamentul Să fim şcolari cuminţi în ciclul doi. Când toamna va apare după dealuri Ne-om întâlni în dragul nostru grup Şi iarăşi clasa fremăta-va vie Cum freamătă albinele în stup. Clipă de clipă anii-şi trec cadenţa Se-adună,…se-nşiră… şi se ţes… Iar în efervescenţa zidirii lor în fapte, Noi spre-mplinire trecem Şi nu ne-oprim din mers.
O să ne amintim cu drag De frumoase serbări, De excursii prin minunate locuri, De glume cu haz şi de jocuri. Glume……………..
Deopotrivă stâncă şi marea cea adâncă Cu inima în cuget şi cuget în simţire E dascălul, acela ce duce fiinţa-mi spre-mplinire. Dar anii trec,şi trec,fără de ştire, Iar braţele noastre deschise Spre zbor şi depărtare Cuprind la ceas de amintire Pe doamna noastră-nvăţatoare.
Semestrele-au trecut pe-aripa vremii Şi anul,dragi colegi,a luat sfârşit În clasa noastră băncile sunt goale Şi zgomotele toate-au amuţit.
Când prima oară-ntr-un septembrie Sfioşi călcam al şcolii prag Noi blândul chip i-am întâlnit Zâmbindu-ne la toţi cu drag.
Patru ani de drum spre şcoală Patru dalbe primăveri Au trecut ca o părere Au trecut parcă-a fost ieri.
Când ne-aţi adus în prima zi de şcoală Ea ne-a privit cu dragoste şi dor. În ochii noştri emoţie şi sfială În ochii ei gând bun spre viitor.
La anu-n clasa cincea vom intra Şi grijile vor deveni mai mari Şi sigur uneori ne vom dori În clasa a patra să mai fim şcolari. Mai mulţi profesori paşii-o să-neîndrume
Stimată doamnă-nvăţătoare Prin anii care o să zboare Prin viaţa care-n iureş vine Mereu ne vom gândi la tine. Ca grădinarul iscusit 278
ALAIUL PRIMĂVERII Flori mii ai năzuit să semeni Şi zi de zi neobosit Veghezi mereu să creştem oameni. In gândul tău copii noi vom rămâne… Pe vreme rea,pe vreme bună Am petrecut atâtea împreună! Şi oarecând de aţi lipsit Ce mult atunci ne-am necăjit! Că e uşoară truda noastră, Doar sub privirea dumneavoastră. Şi în dulapuri ferecate Sunt toate poznele-ncuiate; Le-aţi adunat ca pe mărgele, Dar noi am învăţat din ele. Adesea am simţit dojane, Adesea şi-alinarea, Dar toate-au fost cu gânduri bune S-alunge supărarea.
Cu vocea-i frumoasă şi blândă Celui sărbătorit, O lacrimă pitică-n gene i se ivea plăpândă. Dragă doamna noastră-nvăţătoare, Pentru fiecare clipă de cânt şi sărbătoare Din inimă curată de copii rostim: Mulţumim! Iar azi când amintirile se-adună Spre lume nouă zborul ne luăm Făgăduim să-i împlinim povaţa Şi sfaturile bune să-i urmăm. Acum când patru ani s-au dus Ca soarele către apus Ne înălţăm curând spre altă treaptă Şi mulţumind vă sărutăm mâna cea dreaptă.
Promitem că prin fapte Urma-vom ne-ncetat Poveţele-nţelepte Ce dânsa ni le-a dat.
Din toate gândurile ce ne leagă Şi adunate floare lângă floare, Buchet de iubire şi recunoştinţăîntreagă La sărbătoarea clasei noastre Vi-l oferim cu drag, Doamnă-învăţătoare!
Când era greu,ades ne-aţi zis Că cerul nu-i doar fără nor, Să fim destoinici ne-aţi pretins Că-n viaţă nu-i nimic uşor.
Vă facem azi caldă urare, Stimata noastră-nvăţatoare! S-aveţi în anii ce-or veni Noroc şi bucurii!
Nu cred că am putea vreodată uita Cum doamna noastră învăţătoare Cu drag ne sărbătorea! De ziua mea,de ziua ei,de ziua lui,de ziua ta Pe podium urcată să fiu mai înaltă. O caldă îmbrăţişare Cuvinte fără seamăn ticluite-n urare. Şi-n “La mulţi ani!”când ne-nsoţea
Să vă dea Domnul s-aveţi parte De multă sănătate! Să aveţi anii fericiţi Şi prunci tot mai cuminţi! Copilărie,copilărie Tu ne dai aripi,cântec şi joc, Copilărie,copilărie, Eşti floarea vieţii,floare de foc 279
ALAIUL PRIMĂVERII În suflet mama,în inimi Doamna Căci amândouă mame ne sunt
Copilărie,copilărie Eşti floarea vieţii pe –acest pământ.
ADIO CLASA a IV-a Cântec :Risipind mărgăritare Peste-a şcolii-ntreaga zare Glasul lin,cunoscut Sună a chemare. Cling,cling s-a iscat Subţiratic,legănat Spiriduş mărunţel Glas de clopoţel. El e cel dintâi la treabă Şi mirat în zori se-ntreabă Ce mai staţi?Hai,intraţi, Vremea trece-n grabă. - Luna iunie! - Flori - Luna iunie ! - Vacanţa mare! - Luna iunie! - Tabere,jocuri,plimbări,cântece,glume,poezii! - Luna iunie 2008 - Rămas bun,doamnă învăţătoare! - Dacă şi florile au vise,şi nu se poată să nu aibă,altfel de ce ar închide ochii spre seară şi de ce-ar dormi?- dacă şi florile visează,atunci nu-i nici o îndoială că visul lor e să ajungă cununi pe tâmple de copii. - În iunie e-o îndesire a florilor pe calde dealuri,în margini de păduri tăcute,pe mal de ape şi câmpii,e-o grabă să-nflorească toate de nici se mai vede iarba,ca nu cumva să piardă clipa când vin să strângă flori copiii! - Căci dacă florile au vise ,ele visează în luna iunie,când şcoala şi copilăria au bucurii şi sărbători,să treacă drept recunoştinţă,cu-ntreaga lor mireasmă pură din braţe de copii,în calde şi bune mâini de-nvăţător. - Luna iunie-cea dintâi a verii Soare cu mireasma mierii! Se apleacă sub zefire Vârful ierbilor,subţire, Flori de rouă ameţite Şi răchite despletite. -E vară,pretutindeni e vară Şi patria te cheamă să colinzi, Să bei dintr-a fântânilor oglinzi Când arşiţa se tolăneşte-afară. - Cine poate ştii De unde vine vara 280
ALAIUL PRIMĂVERII Şi încotro se duce, Cântând, Caravana ei verde şi aurie? - Unii zic c-ar venii Din pământ, Că-şi trage povara Fierbinte şi dulce Din bostănărie, Că se naşte în pepenii verzi, În miezul lor strălucitor Ca un palat Luminat De rubine, Cu pereţi De porfir şi nestemate Şi cu pardoseala purpurie! - Tot ce se poate, Dar mie Mi-a spus o fetiţă cuminte Că-şi aduce aminte, Cum vara vine din copilărie Şi cum, În miros de lapte,fân şi de fum Alunecă de aici, Trasă de fluturi,de buburuze şi de furnici Înspre bunici, - Nu-i anotimp să nu-l avem prieten! Atâtea taine ascunde fiecare Că nu mai ştii pe care să-l mai cânţi Şi care-ai vrea să fie mult mai mare! Toate ne plac fiindcă ne place totul, Ne place şcoala,munca ,sportul,jocul, Ne place muntele şi marea şi zăpada, Ne place totul! - Cu firea ei cutezătoare Sosit-a vara înapoi, Toţi pomii sunt în sărbătoare, În tei stă floare lângă floare, E dulce vara pe la noi. Cântec:În poiana verde Cântă cucul,cântă Şi băieţi şi fete Veselie multă Ne răpeşte glasul Pe aripă vântul Ştie cucul,ştie Ce rosteşte cântul. - Pornim la drum,dragi copii, Pornim cântând spre taberele noastre De lângă marea cu năframe-albastre, De lângă munţi cu creştetele-n cer. - În serile cu lună,în jurul focului de tabără,vom cânta,ne vom juca,vom spune glume,poezii. 281
ALAIUL PRIMĂVERII Cântec:Cu rucsacul în spinare, Noi acum la drum pornim, Nu ne pasă de-orice drumuri Când prin lume hoinărim Ale noastre mici stomacuri Veşnic nesătule-au fost, Iară timpul pân la masă Era cât o zi de post. Fumul focului cărbune Şi cenuşa din cuptor Ne-aţâţau într-una pofta De un rumen cartofior, Să trăieşti cartof de aur, Noi pe tine te iubim Nu ne pasă de-orice drumuri Când cu tine ne hrănim. - Glume,glume,glume! - În catalog ai un I. De ce nu-l îndrepţi? - Nu pot. Catalogul e la doamna învăţătoare. -
Te-am prins. Ce cauţi în pom? Nene,a căzut un măr şi vreau să-l pun la loc
- Câinele nostru este grozav!Cum se apropie cineva de casă ne anunţă. - Cum,latră? - O,nu! Se ascunde imediat sub pat. -
Recunoşti că părinţii ţi-au făcut tema la matematică? Recunosc,doamna învăţătoare,dar să ştiţi că i-am ajutat şi eu!
-
E grozav de cald! Asta nu-i nimic. La noi acasă găinilor li se îngheţată. De ce ? Ca să nu facă ouă fierte!
- De ce eşti aşa de vesel? - Vin de la dentist. - Şi? - Dentistul e plecat în concediu! Cântec:Ce mai întâmplare, Ce surpriză mare O să vă mai prezentăm! - Noi suntem trupa:Orar Şi avem în repertoriu Materii-ce noi…forţat Le-am avut de învăţat. - Iată-n ora de citire Lizuca ne dă de ştire Că Patrocle se arată În Dumbrava minunată. - Iar la ora de desen Desenăm,copii,un tren 282
ALAIUL PRIMĂVERII Şi visându-ne-n vacanţă Alergăm pe câmp cu Zdreanţă. - La ora de geografie Învăţăm despre-o câmpie, Despre munţi şi despre ape Până le simţim sub pleoape. - Dar la matematici scheme, Exerciţii şi probleme Rezolvăm pe tablă-n clasă Şi cu părinţii-acasă. - Când avem gimnastică Mintea-i mai elastică Şi scăpaţi parcă din chingi Sărim toţi ca nişte mingi. - În ora de istorie Sub un cer de glorie Chipuri de strămoşi re-nvie La Rovine în câmpie. - Iar la Stiinţele naturii Chiar şi-n inima pădurii Ştim că nordu-o să ne-arate Muşchiul dinspre miazănoapte. - Dar acum trupa: Orar Ce nu şade în zadar Vă va spune răspicat: Vrem orar modificat! (Pe o melodie) 1.Familia noastră inventivă Ar face un orar frumos În care doar sportul să fie Şi muzica,că-s de folos! Căci: Româna nu ne place La Ştiinţe nu-nvăţăm La mate nu-nţelegem În reguli ne-ncurcăm Şi zău,la Geografie Harta e o prostie Istoria-i tărăboi Nici una nu-i de noi. De ce atâtea să-nvăţăm Când putem să ne jucăm Să cântăm,să alergăm Şi să ne distrăm? 2.Familia noastră muzicală Întrebă cu un glas sfios De ce să nu fie în şcoală Totul întors cu susu-n jos? Căci: De ar fi ora pauză Ce bucuroşi am fi 283
ALAIUL PRIMĂVERII Nu ne-ar mai durea capul De-atâtea materii Şi dacă catalogul Pe mâna noastră -ar sta Am fi prezenţi la ore Şi note bune-am lua Fiindcă-atunci zău,aşa Nici unul n-ar mai gafa Fericiţi părinţii-ar fi Dascăli şi copii. - Visăm,prieteni,ştim prea bine, Orarul tot aşa rămâne. Nimic nu vom putea schimba Şi veşnic se va repeta Povestea ce vă vom cânta. Cântec: 1.Într-o clasă ciudată O elevă plângea Şi tocea disperată La româna cea grea Vai,vai,vai,ce durere Răspunsul va fi iarăşi tăcere Poezia nu vrea În minte să îi stea. 2.Mai apoi matematici Operaţii,figuri Cine poate alege Plus sau minus de pui Vai,vai,cin-să-nţeleagă Cu termeni specifici când operează Doamna-i pe limba sa Noi nu pricepem ce vrea 3.Azi avem geografie Dealuri,podişuri,câmpie Toate pe hartă le-am pus Dar nordu-i jos,sudu-i sus Vai,vai,vai,geografie De ce oare-mi trebuieşti mie De relief n-am habar Chiar. Te învăţ în zadar. 4.Mircea,Ştefan şi Iancu De cu turcii-au luptat Ce mai au azi cu mine De m-au pus la-nvăţat? Vai,vai,vai otomane Cine-n calea lor te-a adus Să mă chinui pe mine Tu,cel de mult timp răpus? 5Am şi eu o problemă Cu experienţe noi Ştiinţa e o dilemă 284
ALAIUL PRIMĂVERII Nici asta nu e de noi Vai,vai şi la germană Limba ne-o rupem ,dar de pomană Noi nici română nu ştim Cum alte limbi să vorbim? 6.Astăzi cer îndurare Tatălui sfânt ceresc S-aibă milă de mine Când nu învăţ,când chiulesc Vai,vai,nimeni nu crede Timp de studiu nu am avut N-am găsit nici ghiozdanul Şi capul rău m-a durut. -Şi atunci nu-i mai bună propunerea mea? Orarul acesta de-l vom schimba N-am mai cânta toţi ca ea Cea care la test n-a putut copia. Cântec: Colego,tu ai suflet de viperă, Colego,nu m-ai lăsat să copiez Da,da ,tu,tu Mi-ai înşelat simţămintele Da,da,tu,tu Ai pus cotul să nu văd. Colego,dar va veni şi rândul tău Colego,să te uiţi în caietul meu Da,da,atunci Nici eu nu-ţi voi arăta, Da,da ,atunci Să rezolvi lucrarea ta. Cântec:Ce mai întâmplare, Ce surpriză mare O să vă mai prezentăm! -O elevă-n clasa noastră De o săptămână Se îndreaptă înspre şcoală C-o busolă-n mână Fiindcă într-o după masă Când n-a ştiut lecţia, Îndreptându-se spre casă A greşit direcţia. Şi acum ,când nimereşte O scuză mereu găseşte: Toţi:Luni Cântec: Vă rog să mă scuzaţi Pentru azi n-am învăţat Că mi-am scos asear-un dinte Şi nimic nu mai ţin minte. Toţi:Marţi 285
ALAIUL PRIMĂVERII Cântec: Vă rog să mă scuzaţi La citire nu am tema Am uitat să-mi fac problema Asta este deci …dilema Toţi:Miercuri Cântec: Vă rog să mă scuzaţi Mi-am uitat caietu-acasă Cartea era tot în plasă Şi stiloul e pe masă Toţi:Joi Cântec: Vă rog să mă scuzaţi Pentru azi n-am învăţat Ieri cu joaca m-am luat Şi de lecţii am uitat Toţi:Vineri Cântec: Vă rog să mă scuzaţi Pentru azi n-am învăţat Vinerea e cu belele Ziua cu trei ceasuri rele - Gata!Stop cu văicăreala Că se-ncurcă socoteala Şi din cât mi-amintesc eu Nu ne-mpotmolim la greu Drumul să-l ţi drept în viaţă Chiar de urci,chiar de cobori Şi nu uitaşi a doamnei povaţă: “Râdeţi când pe cer sunt nori” CÂNTEC:Aşa e viaţa 1.Dacă ai plecat la drum Să nu te-ntorci nicidecum Spune când ai de-nfruntat Aşa e viaţa Dacă-n dragoste vreodat Tu ai pierdut sau câştigat Să-ţi repeţi neapărat Aşa e viaţa Refren: Aşa e viaţa,aşa e viaţa Are şi uşor şi greu Aşa e viaţa 2.Tu să dai şi să nu ceri Să iubeşti şi-apoi să speri Şi zâmbind să te convingi C-aşa e viaţa Drumu-i e întortocheat Când cobori ai de urcat Dacă vrei poţi să învingi 286
ALAIUL PRIMĂVERII Aşa e viaţa 3.După ce va trece timp Şi-ai primit totul în schimb Vei şopti prea înţelept Aşa e viaţa Şi vei spune tuturor Drumul vieţii nu-i uşor Dacă nu ţii drumul drept Aşa e viaţa - Cântecul ne-a amintit De ce aici am venit Doream ca această zi mare S-o facem mândră sărbătoare - De ziua asta m-am apropiat încetişor Căci e mai caldă decât ieri,mai luminoasă Şi-mpodobită e întreaga clasă Să-ntâmpine acest eveniment - Nu demult eram la grădiniţă Ne jucam cu jucării şi cu păpuşi Astăzi sunt şcolar…ce bine-mi pare! Trec în clasa-a V-a chiar acuşi - Mi-amintesc de prima zi de şcoală Când în jur vedeam numai copii Toţi aveam ghiozdane şi caiete Şi în suflet numai bucurii - Cântec: Ora-i de plecat la şcoală Veseli am pornit şi noi Pe străduţa şcolii noastre Ne-ndreptăm cu paşi vioi Suntem mari,suntem mari Noi acum suntem şcolari Uita-te ce bine-mi şade Cu ghiozdan şi-abecedar De la mama am ghiozdanul Cartea am primit-o-n dar - Liniştiţi,tăcuţi ca niciodată Cu ghiozdanu-n spate,toţi la fel Priveam şcoala nouă şi frumoasă Şi-aşteptam cu-nfrigurare primul clopoţel Cântec: Clopoţel,clopoţel,gingaş clopoţel Clinchetul tău ne adună astăzi în careu Fericiţi,dar hotărâţi în clasă noi intrăm Tot ce-nvăţătoarea ştie vrem să învăţăm - În clasa-ntâi,mi-aduc aminte Stilou-n mână cum stătea Şi câtă trudă,câtă osteneală Pentru a-l face a mă asculta - Şi cea dintâi silabă scrisă 287
ALAIUL PRIMĂVERII Cuvântul mama îl forma Fiinţa dragă,neobosită Care alături la greu îmi era - Şi cum stiloul buclucaş Dureri de cap mereu dădea Noi clopoţelului gingaş Adesea îi cântam aşa: Cântec: Clopoţel,clopoţel,gingaş clopoţel Clinchetul tău ne adună în careu mereu Clopoţel,clopoţel la ore vom intra Clopoţelule,te rog,de pauză nu uita. - Însă ,cu multă răbdare Doamna noastră-nvăţătoare Ajutat-un pic de mama De pe ochi ne-a luat marama Şi stiloul buclucaş Este astăzi…meseriaş - Cuvine-se aici să mulţumim La mame şi bunice,fiinţe dragi Care-au vegheat din prima zi de viaţă Urcuşul nostru spre o cât mai naltă treaptă - Cântec: 1Azi în zori când m-am trezit Visului i-am zâmbit Şi în prag am zărit-o pe mama Totul e minunat,visul e adevărat Ziua mi-a înseninat doar mama 2.Şi la şcoală şi-acasă Chipul tău mă veghează Asta-ş vrea tu să ştii,dulce mamă Cum pot să îţi mulţumesc Şi să-ţi spun cât te iubesc Pentru că te osteneşti,dulce mamă 3.Uneori tu mă cerţi Ca apoi să mă ierţi Când în ochi îmi zăreşti două lacrimi Şi când te-am supărat totdeauna m-ai iertat Mi-ai zâmbit,m-ai sărutat,dulce mamă - Ce dragă-mi este mama Când mă gândesc la ea Pe braţul ei,cu glasul ei Uşor mă legăna Şi-atunci când voi fi mare Şi depărtat de ea Tot gândul meu se va-ndrepta Mereu spre mama mea Cântec:Copilăria 288
ALAIUL PRIMĂVERII 1.Voi copii din lumea-ntreagă Flori albastre, mândre flori Astăzi gândurile noastre Se îndreaptă către voi Refren: Copilăria n-o poţi uita Nu te mai întâlneşti cu ea 2.Dac-o jucărie dragă Din vitrin-a dispărut Şterge-ţi lacrima pribeagă Ai atâtea de făcut 3.Dacă-a ta învăţătoare Fără milă te-a certat Nu uita că pentru tine E mamă cu-adevărat 4.Vei întoarce-apoi privirea Vei uita de jucării Regreta-vei amintirea Că ai fost cândva copil - Învăţătoarea mea cu chipul blând şi luminos M-a învăţat din viaţă tot ce-i mai frumos Ea taina scrisului mi-a descifrat Să socotesc,dar şi să cânt m-a învăţat --Învăţătoarea mea cu chipul luminos şi blând M-a învăţat cum să iubesc acest pământ Şi să-i respect pe cei care-au luptat Pentru prezentul nostru demn,neîntinat Cântec:Dăscăliţa Dăscăliţă,dăscăliţă,ne-ai luat de pe uliţă Şi ne-ai dat la fiecare aur şi mărgăritare Aur şi mărgăritare ,dăscăliţa mea Pentru că ne-ai dat lumină,fie-ţi viaţa o grădină Pentru că ne-ai învăţat fie-ţi viaţa drum curat Fie-ţi viaţa drum curat,dăscăliţa mea Te cinstească-ntregul sat că mintea ne-ai luminat Ai ştiut pruncii să-i iubeşti ,numa-n bine să trăieşti Numa-n bine să trăieşti,dăscăliţa mea - Lumina ei e şi lumina noastră Dintr-un tărâm aş cărţii şi-al minunii Ca într-un zbor de pasăre măiastră Ne poartă blând în lumea-nţelepciunii -Oceanele de slove le parcurgem Străbatem depărtări cu ochii minţii Iar când la ţărm biruitori ajungem Sori mari se-aprind sub arcuirea frunţii -Ea,lângă noi,de-a pururea aproape Prieten la nevoie,dar şi mamă Cu glasu-i calm ca susurul de ape Ne-ndeamnă,ne dă sfaturi sau ne cheamă 289
ALAIUL PRIMĂVERII -Ea este-asemenea flăcării arzânde Se mistuie lumini ţesând în jur Şi de-o păstrăm în amintiri ,oriunde I se cuvine gândul cel mai pur. Cântec: Astăzi anii ne-nfăşoară Aripi largi ni se deschid Şi pentru a câta oară Amintiri le simt venind Refren: Vă spunem la revedere Sau mai bine rămas bun De ne-om întâlni vreodată Să rămânem ca şi-acum La ,la,la,la Lacrimile despărţirii Printre gene-au apărut Şi în plânsul clipelor târzii Caut timpul ce-a trecut 2,Ce rămâne-n urma noastră Nu-i cenuşă şi nici scrum E o inimă aprinsă Care bate ca şi-acum - Învăţătoarei noastre cu chipul blând şi luminos Din suflet îi aduc un cald şi meritat prinos Căci mi-a-nsoţit cu drag copilăria M-a învăţat ce-i munca,omenia - Vor trece anii peste pleoape Şi peste noi…şi o să-mbătrânim Oriunde-om fi,o s-o simţim aproape Căci oameni ne-a-nvăţat să fim Cântec: Luaţi cu voi numai flori Şi luaţi-i cu voi pe copii Şi-atunci veţi avea şi iubire Şi flori de la copii Şi-atunci veţi avea şi iubire Şi flori La,la,la Lăsaţi în urmă ce-i rău Lăsaţi dureri şi.ntuneric Dar luaţi cu voi copiii Şi oamenii vă vor iubi Dar luaţi cu voi copiii Şi flori La,la,la -Şi privind în amintire Acolo la-nceput de drum Pe învăţătoarea noastră Vom zări-o ca şi-acum 290
ALAIUL PRIMĂVERII Petrecându-ne cu ochii Din fereastră mai departe Urmărind în gând poteca Fiecăruia în parte -Alte degete micuţe Nedeprinse cu condei Peste zeci de file albe Va purta cu mâna ei Şi cu inimile pline De aducerile aminte Vom şopti prin tot ce facem Noi îţi mulţumim fierbinte Cântec: În ce zori se ascund clipele Ce nu vrem ca să treacă repede Amintirile unde fug? Gânduri dragi în ce nuferi se-nchid Visele în ce stele se-aprind De ce florile astăzi plâng? Dac-am ştii le-am aduce-napoi Fără ele noi nu suntem noi Cum e cerul făr nici o stea Nu plecaţi,mai rămâneţi aici Oprim drumul colegilor mai mici Înspre clasa întâi-a Doar cu noi mai rămâneţi puţin Timpul vă va-nţelege,o ştim Nu vrem să ne despărţim -Trecut-au în zbor anii de şcoală Noi clasa a IV-a terminăm Şi-un bun rămas cu toţii Din suflet vă urăm -Eram copil când prima oară ne-am văzut Un drum cu noi atunci aţi început Timizi,în clasă am intrat Cu bună ziua am salutat O, ce frumos,frumos a fost a dat -Când o s-ajung şi eu om mare Aş vrea să fiu învăţător Să-nvăţ la rândul meu copiii Să scrie,să citească-n pace Şi să recite poezii -Trecut-au anii ca zilele unui copil Trecut-au liliecii de april Iar noi cu drag ne-om aminti Şi noi cu drag vom povesti De învăţătoarea dragă Pe care mereu,mereu o vom cinsti Cântec: Se scuturau toţi trandafirii Ăn seara când ne-am despărţit Plângea pădurea şi zefirii Plângea şi lacul liniştit 291
ALAIUL PRIMĂVERII Tu nu ne-ai înţeles prea bine Sau nici n-ai vrut să ne-nţelegi Şi pleci din viaţa noastră astăzi La cei micuţi,ce îi alegi Nu vom uita deşi departe Şi prea pentru mult timp pornim Nu vom uita de zâna care Drumul spre viaţă ne-a deschis -Pe poarta şcolii pururi luminoasă Tu,cea dintâi,apari surâzătoare Şi ne primeşti cu dragoste în clasă Cât te iubim noi,doamnă învăţătoare! -Din an în an ne creşti pe fiecare Şi câte zări ne dărui tuturor Şi câte gânduri,câtă-nflăcărare Sădeşti în noi,tu, doamnă învăţătoare! -Tu ne ridici cu fruntea către viaţă Şi ne deprinzi cu-a visurilor zare E munca ta,frumoasă şi măreaţă Ţi-o preţuim noi, doamnă învăţătoare! -Cu toţii azi,cu inimile pline De primăvara vieţii viitoare Buchet de flori aducem pentru tine Şi-ţi mulţumim noi ţie, doamnă învăţătoare! Cântec: Trec anii ca vântul şi zboară Şi-n zbor semestrele trec Adio viaţă de şcoală Spre clasa a V-a mă-ndrept Mai ieri am pornit într-un sprinten pas Copii cu ghiozdanul la şcoală Şi la –napoiere purtam pe nas O pată de-albastră cerneală Şi iată-ne astăzi la capăt de drum Pornind din nou călători Că-n largul tablou al vieţii Sunt multe schimbări de decor -O tânără coboară în halta măruntă Şi ochii-i sorb lacomi sătucul din deal Sătucu-o aşteaptă şi şcoala o cheamă Şi plaiu-o primeşte cu cânt de caval -Învăţătoarea cea tânără Cu cerul senin în privire Cu doina cea străveche în glas Se-avântă pe drumuri de lumini Pornind voiniceşte în pas -Şi iat-o la şcoală,în clasa-i curată La prima ei oră,din primul său an Din inimă seamănă-n inimi lumină Cum seamănă grâul plugarul pe lan 292
ALAIUL PRIMĂVERII -Şi când într-o toamnă cu tâmplele ninse De şcoala ei dragă se va despărţi În prag va rămâne,şi toată viaţa Copiii spre şcoală cu drag îi va-nsoţi. Cântec: 1.Pe-un drum de soare astăzi aţi pornit Spre steaua voastră care-a răsărit Nu plângeţi pentru anii ce-au trecut Veţi regăsi tot ce-aţi pierdut Printre elevi poate veţi regăsi Vechii colegi şi glumele hazlii Oare cât soare păstrează viaţa pentru voi Buchet de raze dăruiţi şi voi Refren Pentru un zâmbet de soare al unui copil buclat Prima silabă rostită cam tremurat Ochii miraţi ce întreabă:ce s-a-ntâmplat Oare te-ai supărat? Că la ei unu plus unu exact cinci a rezultat Şi dreapta cu stânga din nou ei au încurcat La comunicare o pată s-a-nregistrat Dar totul e minunat,da e minunat 2. Atâţia nori pe frunţi noi v-am adus Şi-am omorât speranţe ce v-aţi pus Pentru al vostru chin neobosit Chiar de-am fost răi,noi totuşi v-am iubit Pentru iubirea ce ne-aţi arătat Vă mulţumim,acum când am plecat Oare câţi ani alături de copii Simţi-veţi încă că puteţi trăi? -O serenadă o cântăm noi împreună Aceleia ce drum în viaţă ne-a deschis Şi luminaţi ca nişte brazi de mândra lună O serenadă o cântăm noi fericiţi -O serenadă o cântăm la despărţire Prin ea succese noi în muncă vă urăm Acum plecăm,ne veţi rămâne-n amintire O serenadă noi din inimi vă cântăm Cântec: 1.Cântă marea,cântă vântul Melancolia ce astăzi ne-a cuprins Cântă tristeţea ce ne-a umbrit gândul Lacrimile ce astăzi ne-au învins Refren: Adio,adio astăzi noi plecăm Şi cine ştie când o să ne mai revedem Adio,ne bucurăm că terminăm Dar lacrimile,vă spun că totuşi regretăm 2.Astăzi e soare şi multă lumină Dar sufletul nostru e îndurerat Azi plâng şi florile din grădină 293
ALAIUL PRIMĂVERII Ne plâng durerea,adio,am plecat 3 Cântă marea,cântă vântul Cântă şi zarea plină de scântei Cântă şi cerul şi pământul Frumuseţea acestor ani ai mei.
Vara Vacanţă plăcută, bunicuţo! (Bunica apare în scenă legându-şi baticul. Are un şorţ la brâu) Bunica: - Când am sosit la gară, ce frumos a fost! Ce s-au mai bucurat cu toţii! Ce-au mai crescut nepoţii mei, s-au făcut tare frumoşi! De acu voi sta aici o vreme, cât va rezista bunicul singur acasă…că a rămas cu toate pe cap – casa, grădina, păsările…(ofteză) Ce să fac? Am venit aici să-i ajut şi pe copiii mei….să gătesc nepoţeilor ce le place mai mult, să le servesc masa, să fac curăţenie, să merg la piaţă…Dar uite că m-am luat cu vorba şi trebuie să duc nepoţeilor micul dejun… (se apropie de uşă…dar…uşa se deschide şi nepoţica, îmbrăcată, intră cu mătura şi făraşul în mână) Nepoţica: - Bună dimineaţa, bunicuţo! Nepoţelul: ( cu o cârpă de şters praful) – Bună dimineaţa! Bunicuţa: (surprinsă, se dă un pas înapoi) – Dar ce-i cu voi, aşa , cu noaptea-n cap?! Nepoţelul: - Cu noaptea-n cap, bunicuţo? Păi asta-i ora indicată pentru sculare… Bunicuţa: - Şi ce-ai să faci cu astea? Nepoţica: - Vom face curăţenie în camera dumitale… Bunicuţa: - Păi, de ce? Că doar nu-s bolnavă să nu pot să-mi fac singură curat ! Nepoţica: (în timp ce mătură) – De ce ?...Dumneata nu ai voie să te mai şi odihneşti?? Bunicuţa: (se aşază pe scaun) – Mai ştii!?..Fie şi aşa, eu mă duc la bucătărie să vă pregătesc o gustare! (dă să plece) Nepoţica: - Bunicuţo, micul dejun este deja pregătit în bucătărie. 294
ALAIUL PRIMĂVERII Nepoţelul: - Te rugăm să mănânci mănânci! Bunicuţa: (buimăcită) – Ce va venit, dragii mei, să-mi pregătiţi voi masa?! Nepoţelul: - Păi, de ce? Dumneata n-ai voie să fii servită? Bunicuţa: (derutată) – Ba da, cum să nu…fie şi aşa…dar tot nu pricep! Să fie oare ziua mea şi să fi uitat? Au ei un motiv ! Nu pot să ghicesc, asta-i! (îşi pupă nepoţeii) Bravo, aţi fost tare harnici şi isteţi. Acum vă spălaţi şi vom mânca apoi, merg la piaţă. Nepoţelul: - Pardon, bunicuţo, mă duc eu la piaţă! Bunicuţa: - Va să zică aşa…Atunci o să gătesc masa. Nepoţica: - Iar eu o să fiu ajutorul de bucătar.
Bunicuţa: - Şi atunci, voi când o să vă jucaţi? Nepoţica: - Când o să terminăm cu toţii treaba şi dumneata o să te odihneşti, o să te uiţi la televizor, o să te plimbi, o să faci ce vrei mata să faci! Bunicuţa: - Să fac… vorbă să fie… şi vă întreb … pentru ce-am venit eu la voi??? Nepoţelul: - Ai venit ca să petreci şi dumneata o vacanţă…la nepoţi, aşa ne-am înţeles noi cu mama şi cu tata…să-ţi facem o surpriză…să-ţi dăruim o VACANŢĂ! Bunicuţa: - Bravo, scumpii mei! Nu cumva vă închipuiţi că sunt bolnavă? Nepoţica: - Cum aşa, bunicuţo! Numai oamenii bolnavi au dreptul să se odihnească? Bunicuţa: - Mi-aţi făcut o surpriză ca-n poveste! Sunt grozav de mândră de voi! Aşa nepoţi , mai rar!... (sună telefonul) Bunicuţa: - Trebuie să fie bunicul! Alo! Bunicul : - Spune-mi sunteţi bine cu toţii, sănătoşi? Bunicuţa: - Cu toţii, cu toţii! Află că am ajuns la Casa de odihnă pentru bunicii fericiţi care se cheamă „ LA NEPOŢI” (copiii râd) Bunicul : - Sărută-i pe toţi din partea mea! Trimite-mi o scrisoare, cum îţi petreci acolo, vacanţa! Bunicuţa: - Nu-ţi vine să crezi? Asta-i! Mă odihnesc! 295
ALAIUL PRIMĂVERII Nepoţii: - Te sărutăm, bunicule! Bunicul : - Vă sărut şi eu mult! Sănătate1 Bunicuţa: - Asta-i ,dragii mei! Nepoţii: - Bunicuţo, ce bine ne pare că eşti de acord cu surpriza noastră. VACANŢĂ PLĂCUTĂ, BUNICUŢO!
VARA -scenetă-
PREZENTATORUL: -Ce aud? Cine să fie? Ia priviţi ce jucărie! Cine eşti, ne spune-odată, Să audă lumea toată! PAIAŢA: Cine sunt? Sunt o paiaţă; M-am trezit de dimineaţă. De-ai ştii tu cât am lucrat Până când am aranjat Flori, baloane, gâze mici, Toate câte sunt pe-aici! Vai, ce linişte deplină, Dar ce văd colo-n grădină? Stă pe gard, cocoţată o găină! COCOŞELUL: Ce tot strigi pe-aicea, dragă, Că trezeşti florile-n grabă. Vezi cât sunt de frumuşel? Nu-s găină,-s cocoşel! Of, ce bine-i, ce răcoare, Ce senin e ceru’-n zare! Soarele-şi arată faţa, Ce plăcut e dimineaţa! Cucuriguuuu............... 296
ALAIUL PRIMĂVERII CÂNTEC: „Două gâşte fac găluşte‖ PISICUŢA: Eu sunt pisicuţă mică Şi am blana frumuşică; Cap rotund, urechi micuţe Şi am gheare la lăbuţe. Uneori, stau nemişcată, Cu privirea încordată. Atunci, simt un şoricel; O, sărmanul, vai de el! De-ar ieşi acum afară, Nu mai scapă de-a mea gheară! CĂŢELUL: Azi sunt tare mânios: Nu găsesc un os de ros! Peste tot am căutat, Nimeni nu mi-a aruncat! Stau să mă gândesc mai bine: Dacă merg pe la vecine, La găinile moţate Şi-mi aleg pe căutate Ouă proaspete şi moi, Cam ce-aţi zice oare voi? Credeţi că nu mai ţin minte C-am mâncat un ou fierbinte? Eu vă spun – nu mai speraţi Pe căţei să-i speriaţi! Pe-o aşa foamete mare, Orice-i bun pentru mâncare! CÂNTEC: „A plecat mama la piaţă‖ COCOŞELUL: Cucuriguuuu............. Hai, trezeşte-te, drăguţă, Că eşti fată hărnicuţă! GOSPODINA: Bună dimineaţa, Cocoşelule iubit, Mulţumesc că m-ai trezit! Cu rouă mă spăl pe faţă, 297
ALAIUL PRIMĂVERII Să am spor de dimineaţă! (spre soare): Soare, frăţioare, Luminează tare Colo-n grădina cu flori, Ca să am la lucru spor. Eu duc stropitoarea plină Să ud florile-n grădină. SOARELE: Bună dimineaţă, Fată gospodină, Tare minunată E a ta grădină! Am trimis o rază În grădina ta, Iar tu, (numele unei fetiţe), Cântă-ne ceva! GOSPODINA cântă: Sunt mică şi drăguţă Şi-s tare hărnicuţă Mămica mă iubeşte, Frumos ea mă găteşte Şi-mi spune: Ia aminte, (numele fetiţei), fii cuminte! BARBĂ-COT: Bună ziua, sunt grăbit, Oare bine-am nimerit? Vai, ce lume minunată! Oare pe mine m-aşteaptă? TOŢI: Cine eşti şi ce pofteşti? BARBĂ-COT: Eu sunt micul Barbă-Cot Ce ghicesc gândul la toţi. Am o traistă fermecată Din ea vor ieşi îndată Personaje frumuşele, Ca să vă distaţi cu ele! (deschide traista şi zice:) 298
ALAIUL PRIMĂVERII Hai, frumoaso, te arată, Te aşteaptă lumea toată! VARA: Eu sunt vara călduroasă Şi sunt tare bucuroasă Căci cu frăţiorul soare Luminez peste ogoare. Mândre spicele de grâu Cresc înalte pân’ la brâu; Şi când eu sosesc, se ştie, Aduc numai bucurie; Veveriţe, iepuraşi, Ursuleţii drăgălaşi, Toţi se bucură cu mine, Căci e cald şi-i tare bine! Din meleaguri numai soare, V-am adus câmpia-n floare; Mii de fluturi, floricele, Ciripit de păsărele. Haideţi, florilor, nu staţi, Şi pe rând vă prezentaţi! MARGARETA: Cresc în lan cu grâne coapte, Mai frumoasă-s decât toate. Margaretă mă numesc Câmpul vara-nveselesc. Rochiţa mea-i din petale Albe ca nişte ovale; Am la mijloc puf gălbui, Frumoasă ca mine nu-i, Dau viaţă câmpului. Mă culeg fetiţele şi-şi fac coroniţele. ALBĂSTRIŢA: E frumoasă coroniţa Dacă-i pui şi albăstriţa. Am petalele crestate, Ca cerul sunt colorate. Vânt călduţ adie-n zori Şi mă leagănă uşor Lâng-ale mele surori. Mulţi mă dăruiesc 299
ALAIUL PRIMĂVERII Celor ce-i iubesc. Gospodina mă-ngrijeşte Şi cu apă mă stropeşte. Bucuroasă-s că în lume Nu sunt multe flori ca mine. GAROFIŢA: Voi pe rând v-aţi prezentat, Dar de mine aţi uitat? Priviţi-mi rochiţa, Eu sunt garofiţa. Am petalele crestate, Fiecare parfumate Şi diferit colorate. Fusta mea poate să fie Albă, roşie, vişinie, Gălbioară, arămie. Îţi mulţumesc, gospodină, Că mă uzi la rădăcină! SOARELE: Sunteţi minunate, Foarte parfumate. Dacă eu n-aş fi Toate aţi pieri. Eu vă dau mereu Lumină, căldură Şi trezesc la viaţă Întreaga natură. PREZENTATORUL: Toate florile-s frumoase Şi-n grădini sunt arătoase, Iar micuţa gospodină Udă zilnic prin grădină, Ca să crească măricele Să se mândrească cu ele. FLUTURAŞ I: Nimeni nu-i ca mine Cu mândre buline. Cum răsare soarele Deschid aripioarele; Toată ziua hoinăresc, 300
ALAIUL PRIMĂVERII Fluturaş eu mă numesc. Cât sunteţi de minunate, Florilor, adevărate! Primiţi-ne şi pe noi, Ca să stăm aici cu voi. FLORILE: Poftiţi, poftiţi! FLUTURAŞII: Suntem patru fluturaşi Mititei şi drăgălaşi. Prin grădini zilnic zburăm, Printre flori uşor dansăm. FLUTURAŞ II: (Roşior) Eu sunt mândrul Roşior, Micul vostru dansator. Cum răsare soarele, Deschid aripioarele Şi dansez cu florile Mirosindu-le pe rând. Apoi, mă las dus de vânt Hăt, departe, până-n zare, Ca să fac polenizare. FLUTURAŞ III: (Gălbior) Cred că mie soarele Mi-a dat aripioarele; Şi mă prind în dans şi eu Lângă frăţiorul meu. Of, ce bine-i când e soare! Miros şi eu câte-o floare Şi-apoi zbor din zare-n zare Tot pentru polenizare. FLUTURAŞ IV: (Albior) Ascultaţi-mă, fârtaţi, Într-una vă lăudaţi! Voi sunteţi vopsiţi Pe aripioare mâzgăliţi. Ia priviţi acum la mine: Sunt cel mai frumos din lume! Alb sunt şi curat, 301
ALAIUL PRIMĂVERII Mândru, luminat. Nu-i ca mine-n lume Nici valul de spume, Nici laptele muls, Nici norii de sus! FLUTURAŞII I, II, III: Adevăr zici, eşti frumos, Dar un pic lăudăros; Că deloc nu-i înţelept Să te baţi cu pumnu’-n piept! FLUTURAŞ IV: Recunosc, e-adevărat, Un pic m-am cam lăudat! FLORILE: Hai, nu vă certaţi, Că doar sunteţi fraţi. Mâinile vă daţi Şi cu noi dansaţi! DANS PREZENTATORUL: Cântaţi toţi, vă veseliţi Poate, poate, reuşiţi Gâzele să le treziţi. Colo-n iarbă, frăţioare, Stau cu faţa către soare Gâze mici şi roşioare Cu buline pe spinare – Adormite-s mi se pare. CÂNTEC: Mămăruţă, ruţă Suiete-n căruţă, Şi te du la vale, Unde-i iarba mare. MĂMĂRUŢA: Of, sunt tare supărată, Că în vis mi se arată Copil rău şi răsfăţat. 302
ALAIUL PRIMĂVERII Se făcea că m-a luat În pumn şi m-a sufocat. Dar mi-a spus o rândunică: Nu mai plânge, gâză mică! Copilul ce te-a strâns tare, Acrescut de-acuma mare; Şi să vezi ce bine ştie Plantele să le-ngrijească, Gâzele să le-ocrotească, Natura să o iubească, Căci doar ea e mama noastră. PAIAŢA: Cât aţi stat la sfat, Eu am alergat Colo pe imaş Dup-un greieraş! CÂNTEC:‖Greieraşul‖ GREIERAŞUL: Bună ziua, copilaşi! Eu sunt micul greieraş Ce cânt vara pe imaş Şi sunt tare fericit Căci cu frigul s-a sfârşit, Şi-a venit vara, venit. Cred că nu v-aţi supărat, Dacă am întârziat. Pe căldura asta mare, Cu chitara la spinare, Vai de-ale mele picioare! Pe acorduri de chitară Cânt în fiecare seară; Fredonez o melodie, Aşa cum îmi place mie. Prin ierburi şi spice coapte Voi cânta din zori în noapte. Cu furnica m-am certat, Un grăunte nu mi-a dat!
PREZENTATORUL: Ştim noi cum este furnica: 303
ALAIUL PRIMĂVERII Nu stă toată ziulica; Cară sacii pe spinare, Să dea la copii mâncare. Fă şi tu ca ea, Că de nu munceşti, Iar ai s-o păţeşti! TOŢI: Greieraşule isteţ, Eşti un mare cântăreţ; Dar nici noi nu ne-am lăsa Şi un cântec ţi-am cânta. CÂNTEC: „Ce petrecere frumoasă!‖ LICURICIUL: Iată, vin de peste drum, Dintr-al fânului parfum! Dacă-i pană de lumină Într-o parte de grădină, Nu fi trist, măi greieruş, Vine licuriciu’-acuş! O lumină-am dobândit, Ca un mugur aurit. E,mai mult un pâlpâitFelinar cu raze mici, Pentru lumea de furnici. GÂNDĂCELUL: Sunt gândac cu pas grăbit, Pe potecă am pornit; Sunt bolnav şi îngheţat, De trei zile n-am mâncat! Am găsit o boabă grasă Şi am vrut s-o iau acasă. Dar s-o mişc nu am putut, Aşa că m-am dat bătut. Dinrtr-o frunză de alun, Eu m-am săturat acum; Iaca, mă usuc la soare, Că am rouă pe picioare! ARICIUL: Din grădina lui Mihai, 304
ALAIUL PRIMĂVERII De sub tufe de urzici, Am venit şi eu aici, Să caut nişte furnici. Faceţi-mi vă rog frumos Şi mie un pic de loc. Sunt ariciul ghemotoc Plin de ace pe cojoc. Dacă vreţi, eu pot să-nţep Spuneţi doar cu cin’ să-ncep. Că am ace mii Şi ochii făclii! GOSPODINA: Cine-o fi, oare ce floare, Cu botic şi mustăcioare? Ce ciudat e, ce petale! N-am mai văzut aşa floare! IEPURAŞ I: (numele fetiţei), draga mea, Te rog, nu mă confunda! Să ştii că eu nu sunt floare Nu am frunze, nici petale. Eu sunt animal de soi, Cel mai mare iepuroi! Am aşteptat frumoasa vară Să ies din culcuş afară. Sunt fricos, dar hoinăresc, Vreau verdeaţă să găsesc. Ţi-i prezint pe fraţii mei, Care sunt mai mititei. IEPURAŞ II: Eu sunt mic şi drăgălaş Şi mă cheamă iepuraş. Codiţa mi-e mititică Şi tremur mereu de frică; Urechile-s lungi de tot, Mustăcioară am la bot. Am o hrană preferată: Morcovi, varză şi salată. Prin grădini, crânguri, livezi, Poţi oricând ca să mă vezi. 305
ALAIUL PRIMĂVERII IEPURAŞ III: Ţupa-ţup şi hop-aşa, Am sosit şi eu colea! Să v-anunţ victorios, Că eu nu mai sunt fricos! Am fost şi m-am antrenat Şi karate-am învăţat. Cine are-acum curajul Să se lupte cu nănaşul? TOŢI: Lupul! Aţi văzut cumva vre-un lup? Eu am treabă, mă cam duc! Fuga este ruşinoasă, Dar e foarte sănătoasă! CÂNTEC: „Iepuraşul Ţup‖ VEVERIŢA: Vreau ţup-ţup şi uţa-uţa, Eu sunt Riţa-veveriţa. Toată lumea aşa-mi spune, Mâncătoarea de alune. Sunt azi bucuroasă, zău, Că pot să mă joc şi eu, Să sar printre copăcei, Eu şi frăţiorii mei. Sunt de-acum nerăbdătoare Să-ncălzească mândrul soare; Păsări iar să ciripească, Pădurea să-nveselească! URSUL: Am dormit de nu mai pot, Mă dor oasele de tot. Ia să sar, să mă îndoi, Că doar sunt un urs de soi. Vai, ce foame mi-e că-ndată Am să-mi ronţăi coada toată. VULPEA: Sunt vulpiţa roşcovană, Sunt o hoaţă şi-o vicleană. L-am păcălit pe Ursache, De-are coada jumătate. 306
ALAIUL PRIMĂVERII Roşioară şi codată, Umblu nooaptea prin poiată Şi la voi, şi la vecini, Să cumpăr nişte găini. De plătit, nu le plătesc, Dar pe loc le jumulesc! URSUL: Iară eşti pe-aici, roşcată? Îţi arată ursu’-ndată! Of, cât sunt de furios, Ia să stăm oleacă jos. Voi, copii, dac-o vedeţi, Să fugiţi şi să o prindeţi! CÂNTEC: „Graiul animalelor‖ VÂNĂTORUL: Sunt un mare vânător, Pe cei răi împuşc de zor. Pe lupul cel fricos, Pe ursul morocănos Şi pe vulpea cea vicleană, Apoi o jupoi de blană. Copii, voi să n-alergaţi Peste tot să vă jucaţi, Fiindcă eu cu puşca mea, Nu am cum vă apăra De cei lacomi şi cei răi, De necazuri şi nevoi. Să-i ascultaţi pe părinţi Şi să fiţi mereu cuminţi! JOC MUZICAL : „Azi, în parcul plin de soare‖
TOAMNA DE AUR SERBAREA ABECEDARULUI - cls. I -
307
ALAIUL PRIMĂVERII # Cântec: Ieri la uşa casei mele O scrisoare am găsit Cu cerneală arămie Scria Toamna : “ Am sosit ! Aduc aurul topit În gutuile din geam copii : Şi roşul trandafiriu ghiozdanul ? În merele din ram.
Azi frunze ruginii Îşi colorează anul Eu vin să vă întreb, V-aţi pregătit
# Cântec: Sunt şcolar ! Ce lucru mare ! Vin la şcoală bucuros purtare; Şi-am crescut , precum se pare, Mai ceva ca Făt-Frumos ! mare !
Ce învăţ e cu folos: Scris, citit, bună Vin la şcoală bucurosSunt şcolar ! Ce lucru
# Cântec: Scriu cârlige. Nu-i uşor ! Care-o fi secretul lor ? Nu vor să stea în picioare fac Unu-i prea mic, altu-i mare, ?… Unele stau aplecate Câteva sunt tremurate. mama Le-o fi frig, c-afară-i ger ! teama! Le pun pe calorifer !
Încăpăţânate-ndură, Nu le pasă de căldură Mă gândesc ce să mai Să le pot veni de hac “ Cu răbdare ! “ - zice Şi-uite-aşa, mi-a trecut
308
ALAIUL PRIMĂVERII # Cântec:
Mama , tata şi bunica Mă aşteaptă-n prag. “ Şcolăriţo, acum poţi Să ne numeri pe noi, toţi ?
Tata , pus lângă mămica Fac întotdeauna “ doi “, Iar bunica lângă ei Fac întotdeuna “ trei “.
Şi cum mă privesc şi tac zglobiu: Le fac îndată pe plac: ?!” Mama-i “ unu “ , fiindcă ea Mă îmbracă şi mă scoală Ca să nu-ntârzii la şcoală
Şi-am strigat cu glas “ Ei , vedeţi ce bine ştiu
# Cântec :
Am fost un firicel plăpând Care-a crescut în grădiniţă Dar mi-am dorit încă de-atunci S-ajung o bună şcolăriţă. Şi-n lumea noastră de pitici E-nteresant ca-ntr-o poveste, Unde-s primiţi numai cei mici Şi-Abecedarul drag ne este.
Azi visul meu s-a împlinit Şi-mi port ghiozdanul cu mândrie Spre şcoală mă îndrept cu drag Cu mulţi pitici, precum se ştie. Pot să citesc azi o poveste Şi pot chiar scrie o scrisoare De-aceea doamna noastră spune: “ Copii, astăzi avem serbare! ”
# Cântec:
Prezentator 1 : De la A până la Z Lănţişor de litereCu rochiţe , cu fundiţe,… E-alfabet , sau grădiniţă ? 309
ALAIUL PRIMĂVERII Cor : O fetiţă, un băiet,… Toţi suntem în alfabet. Un băiat şi o fetiţă Alfabetu-i grădiniţă. Prezentator 2 : Hai să facem cunoştinţă ! Şi eu sunt cu voi de-o seamă, Însă nu ştiu cum vă cheamă ! Literele : A; Ă; Â; B; C; D; E; ……( se prezinta rapid) P. 1 : Staţi o clipă A; B; C; … Ne-aţi luat prea repede ! Mai domol, gospodăreşte, aşezate Că nimeni nu ne grăbeşte. toate: Doar noi mititei suntem, vine… Cum să vă memorizăm ? deci……
* P. 2 : Hai, spuneţi pe Să vă auzim pe Care ce-i, de unde S-o începem
Literele ( cor ): Cu mine ! P. 2 : Nu m-aţi înţeles , îmi pare ; Pima care-i ? A:
Sunt ca vârful de săgeată Ce mereu în sus arată. Pot să fiu şi-un vârf de brad, Şi-o silabă din Arad,
O silabă chiar din Ana, Şi ,la fel, din Adriana; Din Azor cel mânios Ce se ceartă cu un os !
# Cântec : P. 1 : Ala – bala – portocala Te-am ghicit dintr-o-ncercare – Tu eşti litera “ A “ ( mare ) ! Ă : Sunt un A cu pălărie-
Dacă uită să mă pună 310
ALAIUL PRIMĂVERII Orişice şcolar mă ştie ! Nu-s o literă de frunte , Dar ajut şi eu la multe !
El e bun, dar ea nu-i bună ! Eu adun, el nu adună ! Din Călin rămâne C_lin, Iar din vină iese vin !
 : Iar eu tot aşa rămân În cuvinte ca “ român “ Şi la mijloc de cuvinte
Mereu sunt , să ţineţi minte ! P. 2 : V-am găsit, v-am nimerit ! Sunteţi Ă şi  ! B : Şi bădiţa îi ghicea pe Ă şi pe  ! P. 2 : Tu eşti , bre ? B : Nu “ bre “ ! Sunt B ! Eu sunt B , de la bunici Şi mă aflu azi aici, blajini Să-mpart fir de busuioc, Aducător de noroc.
Şi să vă urez la toţi Să fiţi cei mai buni nepoţi. Bunicii buni, blânzi şi Ne iartă chiar de-i necăjim.
# Cântec : C : Ferice de voi, surate, C-aveţi câte-un sunet toate. Dar sunetul meu se ţine De cel care-i după mine :
Dacă-i i , sau dacă-i e, Respectiv sunt ci , sau ce . Dacă-i h cu i sau e Sunt citită chi sau che .
G : Te-nţeleg că faci cât trei Şi că-ţi vine greu,
Dar exact aşa-s şi eu !… P. 1 : “ G “ de ce nu eşti cuminte Şi-ţi bagi nasul înainte ? 311
ALAIUL PRIMĂVERII
G : Mă iertaţi, dar dintre toate Literele ce suntem, Numai eu cu “ c “ , aparte Mai multe rostiri avem. Şi am vrut să le repet Peste rând de alfabet .
Deci,când sunt cu e sau i, Mi se spune ge sau gi . Când un h e la mijloc, Ghe sau ghi devin pe loc
.
# Cântec : D : Luna iese binişor Jumătate dintr-un nor. Când o vede cum apare, Doru zice cu mirare : - Luna parcă-ar fi D mare !
Eu vă dăruiesc cuvinte, Să le ţineţi mereu minte: Dragoste, dor, duioşie … Tot în inimi să ne fie .
# Cântec: E : Eugenia cea isteaţă Scrise într-o dimineaţă
Cu o cretă pe tăbliţă Un cârcel micuţ de viţă. Păpuşica, lângă ea , Îl privea şi se gândea :
“ Ce să fie-acesta oare !? Năsturelul de la floare ?
Cerculeţ neterminat ? Sau …un lacăt descuiat ? - Este e de la elevă ! Exemplară, eminentă !
# Cântec: F : Furnicuţa – bunicuţa Şi Furnicu de bunicu Au un nepoţel Care vrea … altfel : Când e de culcare, El vrea la plimbare ;
Când e să mănânce, Lui îi vine-a plânge; Când afară-i soare, Vrea un nor mai mare ; Când e noapte-afară Ar cânta la vioară .
312
ALAIUL PRIMĂVERII # Cântec : H : “ H “ e vesel, dacă vrea Şi-atunci râde : ha, ha, ha ! Hai la joc În cojoc Pune haina La mijloc. Hai la joc cu mic, cu mare , Cu piticii din cărare,
Hai la joc, Că-i cu noroc !
# Cântec : I : Fraţi , surori , voi nu vedeţi Că sunteţi cam vorbăreţi ? Eu vă spun c-ar trebui Să punem punctul pe i ! Î : Şi căciuliţa pe î ! I : Stai cu căciuliţa ta, Că-i vorba de altceva !
“ A pune punctul pe i “ Înseamnă a hotărî Ce este esenţial ! J : Dar şi eu sunt important ! K: Şi eu ! L: Şi eu ! I : Un moment ! Îmi pare rău ! Importante sunteţi toate !. Asta doar am vrut să spun
Şi punctul pe i să-l pun . Î : Eu sunt Î Mă trag din I –
Învăţătura – i o comoară Ce nimeni nu ţi-o poate lua. 313
ALAIUL PRIMĂVERII Voi mă îndrăgiţi , copii ?
Ea-şi va spori valoarea rară
Cu cât împarţi mai mult din
( cor): Da! ea. J : Simt că mintea îmi ia foc ! Este timpul pentru joc ! # Cântec : “ Joacă, joacă, joacă băiete fetiţă Că eşti frumos fără pereche garofiţă Şi jocul nostru este format format Dintr-o fată şi un băiat .” băiat.
Cor: Joacă, joacă,joacă Că eşti frumoasă ca o Şi jocul nostru este Dintr-o fată şi-un
P. 1 : Mai în joacă, mai în glumă Aţi făcut o treabă bună Şi-alfabetul ne-a adus Înc-o literă în plus . K : Eu sunt “ K “, Dar ştiţi ceva ? Nu semăn cu vărul “ C “ Şi-am să vă explic de ce : kilometru
Scriu cuvinte prea puţine Şi le iau din limbi străine. De, mă laud cu ce am : Toate-s lungi de-un Şi grele… de-un kilogram !
L : Motanul Încălţat de m-ar vedea
Ar crede că-s o cizmă de-a sa ! Dar pentru că sunt L – mare Vă aduc la fiecare Lauda binemeritată Şi-o vacanţă minunată !
# Cântec : M : Ieri un motănel hoinar Se uita-n Abecedar 314
ALAIUL PRIMĂVERII Ca o mâţă-n calendar. Apoi, brusc recunoscu Cele două bastonaşe Îndoite, buclucaşe, Cu care-l ameninţase Ieri, stăpâna lui cea bună Lângă oala cu smântână.
Lângă ele vede-o zală Şi se-ntreabă cu sfială : - N-o fi oare, zice el, Coada de la şoricel ? Să-i răspundem împreună: ( cor ) – Este “ m “ cel mic de
mână ! N : Nu mă puteaţi uita tocmai pe mine! Sunt “N “ cel norocos şi-mi pare bine ! Ascundeţi-mă prin penare Sau prin buzunare La ore Şi la fiecare lucrare. “ Baftă “ şi veselie ! ( cor ) : “ Să fie! “ O : Mă cunoaşteţi mic şi mare Şi-mi spuneţi “ covrig” îmi pare. Dar ziceţi-mi cum veţi vrea, Eu tot O voi rămânea. “ O “ e-n oră şi-n orar Pentru orişice şcolar. # Cântec: P : Eu sunt “ P “ – din pepene ! R : Din cel care-i castravete ? P : Nu mă sâcâi băiete ! Poate cu puţin noroc
O să iau şi eu cuvântul,
Şi-i învăţ cu
dibăcie Dacă tot mi-a venit rândul.
Să creadă-n prietenie - (
Prichindeii toţi mă plac Căci premianţi doresc să-i fac
Dar,…să nu par lăudăros Mă retrag politicos.
cor)
315
ALAIUL PRIMĂVERII R : Roata pune în mişcare Lumea cea mare. Oamenii toţi Şi-au făcut roţi, cea mare La trăsuri, la maşini, la care, La biciclete, la tractoare; Şi toate Merg ca pe roate.
Roata coboară, urcă Abia se opreşte Şi iarăşi porneşte. De când e stăpân pe roata Omul odihnă nu are !
S : Soare blând aduc cu mine, Şi speranţă în mai bine, De le-avem acestea toate Ne dorim doar sănătate – ( cor) Cred că toţi aţi înţeles
Eu sunt chiar litera “ S “ ! # Cântec : Ş : Şapte şoapte şi-un şoptit De cu zori s-au întâlnit Chiar aici la şezătoare Cu ş-mic şi cu Ş- mare.
T : Timpul trece, dragi copii, Şi vacanţa va veni . Temele le vom uita, Tabere ne-or aştepta; Toate gândurile noastre Fug spre zările albastre.
Fiţi atenţi cum le rostiţi Când la ore mai şoptiţi. Iar, dacă-ţi lipseşte-un dinte Din S, Ş spui în cuvinte!
Ţ : Ţipete de voioşie Şi-n priviri doar bucurie. Ţopăind într-un picior, Toţi copiii cântă-n cor, C-a venit vara s-aducă Flori şi veselie multă.
# Cântec : U : Ura ! Am ajuns şi eu Să vă fac urări de bine
V : Ce mică-i vacanţa mare Şi ce dor mi-a fost de ea! 316
ALAIUL PRIMĂVERII Pentru vara care vine. Eu sunt potcoava cu noroc, Şi fac minuni în orice loc.
W : D-apoi eu, ce să mai zic ?! Că de-ar fi din voia mea Doar “ week-end”-ul mi-ar plăcea ;
La şcoală-o visam Şi o aşteptam, Dar ea când vroia venea ! Acum că sunt V cel voinic Vacanţa-o aduc negreşit. Care-ar însemna, adică: Sâmbătă, duminică.
# Cântec: X : Semnul “ ori “ de la-nmulţire A plecat fără-nvoire. Numai singur, singurel, Fără cifre după el. Alexandra îl priveşte expres,…. Şi zâmbind îl dojeneşte: ?
- Ce cauţi tu semn mititel Prin cuvinte fel de fel ? - Păi eu sunt vestitul X Din Alexe , fix , exist , Din examen şi N-am făcut cumva exces
Y : - Cred că vei fi înţeles. Nu ştiu eu, pe lângă tine, Că-s din cuvinte străine: Yoga, Yemen, Yokohama,… Literele ( cor ) : Lasă că luăm noi seama ! Şi dacă nu ne-o fi clar, Ne uităm în dicţionar.
Z : Cătinel sosiţi la mine
De la A până la Z , de aur
Lănţişorul nu-i
Fără de zâzanie,
Da-i mai scump ca un
Fără zgomot, fără zarvă,
Că deschide drum
tezaur ! departe, 317
ALAIUL PRIMĂVERII Lănţişor de litere.
Luminând din carte-n ,
carte ! P. 1 : Deci încetul cu încetul Am învăţat tot alfabetul P. 2 : De acum putem citi Glume, basme, poezii,… Cor : Tot ce şcoala ne învaţă Prinde bine-apoi în viaţă.
# Cântec: Ştiu să scriu şi să citesc Greul s-a cam terminat Alfabetul-bun prieten Cugetul mi-a luminat
Astăzi am văzut-o Prin şcoală-alergând Şi din clasă-n clasă Pe la uşi bătând. Dintre recreaţii Ea e cea mai mare. Caldă-I ca o vară Cu caişi în soare.
Azi, cu drag ţi-aduc ,mămico Zâmbetu-mi copilăresc Sunt şcolar în clasa-doua Ştiu să scriu şi să citesc!
Era chiar Vacanţa Ca o ciocolată Pe care n-ai vrea S-o termini vreodată . Nu fi supărată Şcoala mea frumoasă ! Vom veni la toamnă În a doua clasă !
# Cântec:
Adio, Toamnă, frumoasă doamnă ! 318
ALAIUL PRIMĂVERII
Au plecat spre zări cu soare Păsările călătoare, Căci la noi e frig şi plouă. Vîntul bate cu putere Frunzele-au căzut şi ele. În cămară adunate Stau la sfat fructele coapte. Nu este greu de ghicit Ce anotimp a sosit ? /toamna/ Pe fundalul unei melodii line, se recită poezia „Toamna” de G.Coşbuc.
De la mic pînă la mare, Bun sosit la sărbătoare ! Eu vă pun şi o-ntrebare Ce culoare toamna are ? Elevii: - Galbenă
- Verzuie - Roşie - Arămie - Cafenie - Ruginie Toţi: - Aşa cum îmi place mie. Toamna are trei surori, Prima vine cu ninsori, Cu flori vine primăvara, Grînele le coace vara. Toamna-i meşteriţă mare, Ţese peste plai covoare, Dar de unde oare ia Fir de aţă şi vopsea ? -
Pentru a afla s-o chemăm în ospeţie.
-
Daţi-mi voie eu s-o chem. Că sunt ca un clopoţel !
-
Hai încearcă să vedem !
-
Toamnă, Tomniţă ! 319
ALAIUL PRIMĂVERII -
Poate noi o ajutăm.
Toţi: - Toamnă, Tomniţă ! -1-
Apare zîna Toamnă, însoţită de copii cu coşuleţe pline cu fructe şi legume.
- Te-aud, dragă Anişoară, Dar mă simt cam bolnăvioară. Cîte-o frunzuliţă verde Pic cu pic culoarea-şi pierde Ş-apoi dacă m-oi grăbi Frunzele mi-oi prăpădi. - Bun sosit, frumoasă toamnă, Mîndră tare ca o doamnă ! Noi cu toţi vom încerca Să te-nveselim cumva. Vom cînta şi vom dansa, Poezii vom recita, Deci rămîi la sărbătoare, Toţi: - Să fii oaspete de-onoare. Zîna Toamnă: - Eu sînt mulţumită tare
Să fiu oaspete de-onoare. Sînt nespus de bucuroasă, C-am ajuns în astă casă, Luminată-mpodobită, Pentru spectatori gătită. Vom sărbători-mpreună Cu cîntec şi voie bună. Cîntecul „A venit pe dealuri toamna‖ A venit pe dealuri toamna Cu frunze şi flori O primim cu bucurie Şi cîntăm în cor: Fructe parfumate Şi legume coapte În dar le primim Şi îi mulţumim. Au plecat şi păsărele În stoluri pe sus Vînturi, ploaie, nori şi ceaţă 320
ALAIUL PRIMĂVERII Toamna ne-a adus. Este anotimpul frunzelor uscate, Lăzilor cu roade încărcate. Anotimpu-n care noaptea creşte Şi în care vremea se răceşte. Vine toamna dinspre soare Cu toiagul de alun, Vara-şi scutură lin floarea Într-o filă de album. Eu mă bucur de culoarea Din frunzarul de arţar, Dar cînd frunza lin dansează Rău îmi pare şi tresar. Pomii goi se întristează La verdeaţa lor visează, Toamna ţese colo-n jos Din frunze covor frumos. Eu încet, încet păşesc Teamă mi-i să nu-l strivesc Şi buchet de frunze-adun În sertar să mi le pun. Vine toamna cu răcoare Şi-l încearcă pe oricare, Iar un pom bătrîn şi gros Scapă frunzele pe jos Şi-l auzi, gemînd în zare: -
Vîntule, măi frăţioare ! Hai, adună grămăjoară, Orice mică frunzişoară Că-mi stă vîntul la picioare.
Toţi acei ce-ntreaga vară Au lucrat din zori în seară, Toamna au roade bogate, Mere, pere în panere, Prune bune şi alune, Şi gutui amărui, Cu puf galben ca de pui. Şi tot felul de legume, 321
ALAIUL PRIMĂVERII De nu le mai ştii pe nume. Ne aduce toamna-n case Fructe bune şi gustoase. Ia te uită perele au umplut panerele ! Vezi, dacă într-adevăr... Nicu a-ngrijit de păr, L-a săpat şi l-a udat, De omizi l-a curăţat, Are-acum fructe de soi. Să-ngrijim de pomi şi noi ! Cîntecul „Am privit spre cer‖ Am privit spre cer Zarea-ndepărtată Şi-am văzut venind Toamna cea bogată. La-la-la-la-la.... Să mă joc aş vrea, La-la-la-la-la-la-la-la... Să plutesc uşor Ca o frunzuliţă Şi să picure Pic-pic o ploiţă. Să culeg un măr Să miros o floare Şi să plec în zbor Cu păsări călătoare. La această sărbătoare Au sosit şi vulpişoare, Căprioare, aricei, Iepuraşi şi şoricei... Toamna : - Să ne spună singurei Ce e toamna pentru ei ? Aricică: - Pentru mine scumpa toamnă,
Pot să spun că-mi este mamă, 322
ALAIUL PRIMĂVERII Iar hambarele-ncărcate, Doldora-s de mere coapte. Toată iarna voi mînca, Tomniţă, din roada ta. Şoricelul: - Mie-mi place toamna rece,
Cînd frunza se îngălbeneşte, Acoperă tot pămîntul Şi nu mă vede pisicul. - Iepuraş cu coada scurtă, Ţie-ţi place Toamna-n luncă ? Iepuraşul: - Da, Tomniţă, zău, îmi place,
Nu-mi rod dinţii de copaci ... Am şi morcovi dulcişori, Şi varză la puişori. - Spune, dragă căprioară ? Cum e toamna-n dumbrăvioară ? Căpriţa: - Toamna tare e frumoasă,
Să ne fie sănătoasă Şi la anul care vine Să ne întîlnim cu bine. Toamna, oricine ştie, Vine ca o poezie. Sus, la munte, Jos, în vale, Peste tot o vezi în cale: Pe la sate, la oraşe Peste tot lasă răvaşe Şi pe deal, şi-n poieniţă, La şcoală, la grădiniţă ! O toamnă de aur, O toamnă crăiasă O toamnă bogată Plină cu de toate. O admiră artiştii O cîntă poeţii 323
ALAIUL PRIMĂVERII Şi noi grinăuţenii Ne spunem cuvîntul.
-5-
Cîntecul „Acum e toamnă‖ A-a-a, acum e toamnă, da Iarba-n cîmp se vestejeşte Frunza-n codru-ngălbeneşte A-a-a, acum e toamnă, da. E-e-e, plăcută vreme e, Mere, prune, nuci şi pere Noi avem după plăcere E-e-e, plăcută vreme e. I-i-i, - veniţi cu noi, copii, Strugurele must se face Şi mustul nouă ne place. I-i-i, - veniţi cu noi, copii. O-o-o, se duc cocori-n zbor. Se duc cuci şi rîndunele Şi ne pare rău de ele. O-o-o, se duc cocori-n zbor. - Acum vă punem la încercări - Ascultaţi nişte ghicitori: 1. Gutuia, para şi cu pruna, Strugurele cel zemos Mărul bun, gustos, Împreună au un nume, Ştiţi care e anume ? /fructe/ 2. Rotunjoare, colorate, În cămară sînt păstrate. Şi cu ele, curăţate, Faci plăcinte minunate. /merele/ 324
ALAIUL PRIMĂVERII 3. Are coajă verde, moale, Înăuntru coajă tare. Veveriţele-o mănîncă Se numeşte miez de ... /nucă/ 4. Este dulce, delicioasă, Sus în pom creşte zemoasă Are forma unui bec, Ce fruct este, vă întreb ? /para/ -6-
5. Parcă e un măr frumos, Dar păcat că-i mustăcios ! Are cămăşi nenumărate, Plîngi pîn le dezbraci pe toate ! /ceapa/ 6. În pămînt noi creştem mari, De ne pipăi, sîntem tari. Sîntem foarte buni prăjiţi, Oare cum noi ne numim ? /cartofii/ 7. Cu bobiţe aurii, Cu bobiţe rubinii, Tare-s buni şi aromaţi Şi-n must dulce transformaţi. /strugurii/ 8. Cine e ca ea bogată Şi ne dă nouă de toate: Fructe şi legume, Vai, cît sînt de bune ! /toamna/ 9. Cine iarba o ofileşte, Şi vîntul îl stîrneşte, Frunza vestejeşte Şi ploaia o porneşte ? /toamna/ Vin – copile ca să vezi, Trece toamna prin livezi, Frunzele îngălbeneşte, Fructele le rumeneşte ! - Eu sînt mărul cel frumos, Mă iubesc copiii toţi, 325
ALAIUL PRIMĂVERII Nici bunica nu mă uită Şi mă pune în plăcinte. - Nucă sît, cum mă vedeţi Dintre fructe-s cea mai tare Şi tot anul, pentru voi, Ţin miez dulce la păstrare. - Eu sînt galbena gutuie Şi sînt dulce-amăruie. În haina mea de catifea, De frigul toamnei nu mă tem Voi mă păstraţi lîngă fereastră Sau mă găsiţi în dulce gem. -7-
- Gospodină, fată dragă, Numele meu este ceapă, Aurie şi frumoasă, Bună sunt la orice casă. - La culoare sunt frumos, Eu sînt morcovul gustos Şi cu toţii ştiţi prea bine Că sînt plin de vitamine. - Un căţel de usturoi, Îl cunoaşteţi bine voi Că nu stă în cuşcă, Nu latră, nu muşcă, El dă gustul la friptură Şi e bun la saramură ! - Verde sînt şi mărunţel Şi mă cheamă pătrunjel Şi, cum ştie orişicine, Sunt bogat în vitamine, Nu mă mai întind la vorbă, Fără mine nici o ciorbă, Nici o supă nu-i gustoasă, Eu sînt bun la orice masă !
326
ALAIUL PRIMĂVERII Cîntecul „Toamna‖ Toamna coace merele, Aureşte zările, Zbuciumă viorile Şi porneşte horele, toamna. Toamna coace strugurii Şi aprinde ruguri mii, Ne adună lîngă foc Şi ne prinde într-un joc, toamna. Refrenul: Frunzuliţă aurie, Să te prind la pălărie. Frunzuliţă gălbioară Toamna a venit în ţară.
-8-
Codrul îi de mii culori. Sus pe cer s-adună nori. Florile – surorile Ne spală cărările, toamna. Sărbătorile pornesc Pe-al meu plai moldovenesc Cu un cîntec, cu un joc Cu belşug şi cu noroc, toamna. Strigătură: Auraş de pe gutui, Ca-n Moldova toamnă nu-i. Auraş de pe cărare, Toamna-i ca o sărbătoare. Adă traista mai aproape Să o împlem cu de toate Mere, pere, prune, nuci Să ne mai aduci !
Ce e toamna, dragi copii ? Anotimp de bucurii ! 327
ALAIUL PRIMĂVERII Frunzele se sfătuiesc Ce culori se potrivesc. Unele roşesc mirate, Altele-s gălbui, pătate, Arămii şi visătoare, Se aştern pe-alei, covoare ! Toamna ninge ? Toamna plouă ? Cîte-un pic din amîndouă ! Şi noi toţi îi spunem iară: Zîna bună din cămară ! A căzut întîia brumă Şi-au rămas copacii goi. Toamna trena şi-o adunăVrea să plece de la noi. Pleacă toamna, iarna vine ! Nu-i nimic, ne pare bine. Peste frunze vor cădea Fulgii albi, fulgii de nea. -9-
Crizantemele-s brumate, Toate florile-ngheţate, Dimineaţa-i ceaţă, rece, Vine iarna, toamna trece. Şi pădurea-i supărată – Şi-a pierdut podoaba toată. Cîntăreţii îi plecară, Vor veni la primăvară. O toamnă în vie Încearcă pămîntul, Palidă, aurie, În murmur cu gîndul ... Poate să-şi scuture părul Plin de doine triste Să cadă din cerul – Aşa ofelite ... Mai rămîi, toamnă, O zi, o noapte Să-ţi închine pămîntul Roadele-ţi secate. 328
ALAIUL PRIMĂVERII
Frunze cad pe alei, Le strivesc paşii mei, Crizanteme-n grădini, Iar pe cîmpuri ciulini. Toamnă, eu te-aş ruga: Mai rămîi, nu nu pleca ! Lasă, toamnă, în vii Frunzele ruginii. Nu pleca de la noi, Nu lăsa pomii goi, Nici pădurea jelind, După păsări plîngînd. Flori frumoase, tîrzii Şi arome în vii Doar tu, toamnă, aduci Unde vrei să te duci ? Toamna trece prin livadă Rodul anului să vadă: Mărul roşu auriu Strugurele argintiu Para galbenă, zemoasă, Pruna dulce şi gustoasă, -10-
Piersica cu puf pudrată Şi gutuia aromată. Toamna strînge-n coş de toate, Fructe bune şi bucate Şi-apoi spune tuturor: - „Vin la anul viitor.” Cîntecul „Toamna‖ A venit iar toamna dragă Cîntă, cîntă ţara-ntragă Ce mai zor şi bucurie Şi pe deal, şi pe cîmpie ! Toamnă dragă, toamnă bună, Toată lumea o adună Fructe dulci şi mai zemoase La copii le pui pe masă. 329
ALAIUL PRIMĂVERII Struguraşi bătuţi de brumă I-am cules noi împreună Soarele a încălzit Strugurii s-au îndulcit. Ce frumoasă este toamna Toamna pe la noi Să cîntăm de bucurie Să dansăm vioi. Cînd în jur se-arată zorii Ies în livezi culegătorii Roadă multă să adune Pentru patrie cunună. Toamnă mîndră, harnică Şi de bunuri darnică Plai natal, meleag iubit Cu livezi împodobit. Toamna: - Cînd eşti printre nemurele
Uiţi de zilele mai grele Şi nici nu observi cum timpul Trece parcă-l mînă vîntul. Haide, veniţi lîngă mine ! Că degrabă plec departe Şi vă las cu sănătate Mulţumesc pentru onoare Şi vă sărut la plecare. - Dragă toamnă, îţi mulţumim pentru roadele îmbelşugate, pentru florile frumoase, pentru zilele însorite, pentru pădurile aurite... Şi te aşteptăm la anul !
Sceneta despre Toamna de aur
Un copil poartă mască sau costum de vulpe sau de veveriţă şi duce un dialog cu alt copil.
Copilul: Spune-mi mie, veveriţă, De ce sati în poieniţă? De ce ai invitat aici Pe cei mari şi pe cei mici? Veveriţa: Păi, am pus acest afiş 330
ALAIUL PRIMĂVERII Chiar aici în luminiş El anunţă un concurs Lîngă voi, puţin mai sus.
Învăţătoarea îi întreabă pe copii de ce s-au adunat în poieniţă. Elevii trebuie să răspundă că azi este concursul „Toamna de aur”.
Un elev: Mă aplec în grabă să ridic O frunză tristă fără frică Pe ea cu litere de-argint E scris că „Toamna a venit!” Alt elev: A venit şi toamna Pe neprins de veste Coborînd din codri Ca dintr-o poveste. Învăţătoarea:-Ce e toamna, dragi copii? Elevii toţi: - Anotimp de bucurii! Învăţătoarea:-Toamna ninge? Toamna plouă? Elevii toţi. – Cîte-un pic din amîndouă!
Cîte un elev va recita cîte două versuri:
Barza zboară, zboară sus Şi se duce spre apus. Rîndunele pleacă-n zbor. Totu-i trist în urma lor. Frunze cad încet din ram. Le privesc mirat prin geam. Soarele-i cam obosit. După deal el s-a oprit. Veveriţa îşi adună Pentru iarnă multe-alune. Vîntu-aşteaptă-ntr-o clepsidră Poarta iernii s-o deschidă.
Se interpretează cîntecul „Veveriţa”
Din pădurea cea vestită, Colo jos în poieniţă, Veveriţa vine, vine Cu alune pentru tine. Refren: Ţup-ţup-ţup din creangă-n creangă 331
ALAIUL PRIMĂVERII Îşi adună multe-alune. Veveriţa cea isteaţă A ajuns la ea acasă Cu alune-n paneraş Să le dea la copilaş.
Se comentează expoziţia „Coşuleţul toamnei”
Un elev: Mere-mbujorate, fine, Stau în coşurile pline! N-am uitat că în panere Avem struguri, nuci şi pere! Ghicitori despre legume O surată-i plîngăcioasă Dacă-o tai şi-o pui pe masă. (ceapa) Roşcovanul din grădină Este plin de vitamină. (morcovul) Foi cu foi s-a învelit La sarmale ne-a poftit. (varza) Dolofană, vineţie Coaptă-i o minunăţie. (vînăta) La salată moş Andrei Ne-a servit cu un ... (ardei). Se dansează cîntecul-joc „Alunelul”.
Scenetă – Anotimpurile de Cecilia Pană Personajele: Prezentatorul Crăiasa Anului Zâna Primăvară Zâna Vară Zâna Toamnă Zâna Iarnă Anul Nou Crai I – II – III - IV Oameni de zăpadă I – II - III Fulgi de zăpadă I - II – III 332
ALAIUL PRIMĂVERII Decor: - cadru natural: copaci, tufişuri, flori, jucării de pluş (iepuraşi, ursuleţi etc.) - patru scaune cu spătar, împodobite cu crengi înverzite, flori multicolore, pe care stau aşezate cele patru anotimpuri; Costumaţia: - Zâna Primăvară – rochie lungă, dintr-un material înflorat, coroniţă de ghiocei. - Zâna Vară – rochie lungă, aurie, presărată cu bucheţele de flori, coroniţe de spice. - Zâna Toamnă – rochie lungă în nuanţe roşu-portocaliu, coroniţă de flori şi frunze ruginii. - Zâna Iarnă – rochie lungă, albă, presărată cu steluţe argintii, coroniţă de beteală, voal lung. Prezentatorul (se înclină către cele patru zâne, apoi către public): Bună seara, bun găsit! Vă salut şi-s fericit Că de când nu ne-am văzut Multă vreme a trecut. Ghemul vremii se-nvârteşte, Nici o clipă nu se-opreşte. Fie ploaie, fie soare, Aşa-i vremea, trecătoare. Stau acum şi mă gândesc. Timpu-n loc cum să-l opresc? Să fie veşnic doar vară Ba, şi-un pic de primăvară. Chiar şi iarna o iubesc, Dar toamna mă-mbogăţesc! Nu ştiu sigur cum e bine. Iată Anul Nou că vine, C-o Crăiasă ca o floare. Ce părere au ei oare? (Intră în scenă Anul Nou şi Crăiasa sa, ţinându-se de mână, urmaţi de patru Crai de Răsărit, îmbrăcaţi în costume de epocă – cizme, pantaloni bufanţi, cămaşă de mătase, pelerină, pălărie. Intrarea are loc pe muzică de vals.) Crăiasa Anului: Azi e-o mare sărbătoare, Ne-ntâlnim cu mic, cu mare. Sunteţi veseli, ne zâmbiţi, Fiţi, vă rog, bineveniţi! Vom răspunde fiecare La această întrebare: Care anotimp am vrea Cel mai mult la noi să stea? Anul Nou: Vin din lumea cu ninsoare, Cu vacanţă, sănioare, Şi-aduc aici, printre voi, Invitaţi, cei mai de soi! (Prezintă fiecare anotimp, în ordine. Pe măsură ce sunt prezentate, zânele se înclină către public.) Primăvara înverzită, 333
ALAIUL PRIMĂVERII Vara caldă, însorită, Toamna mândră şi bogată, Iarna albă, fără pată. Toate sunt fetele mele. Mă mândresc nespus cu ele. Crăiasa Anului (se adresează celor patru crai, aşezaţi lateral): Spuneţi, Crai de răsărit, Dacă bine v-aţi gândit, Care anotimp anume E cel mai iubit din lume? Crai I: Întrebarea-i foarte grea! Dac-aş şti, răspuns v-aş da! Dacă stau să mă gândesc, V-aş spune că îmi doresc Totul să întinerească, Să nu mai îmbătrânească. Să fim cu toţi muguraşi, Ghiocei şi toporaşi. (Se înclină către Primăvară, o invită în faţa scenei.) Vino, dragă Primăvară! Răspândeşte peste ţară Ghiocei şi brebenei, Flori de măr şi stânjenei! (Primăvara vine în pas de dans şi se aşează lângă Crai.) Primăvara: Sunt mândra Primăvară, Ce aduce soare-n ţară, Ghiocei şi micşunele, Ciripit de păsărele. Iarbă verde pe câmpii, Bucurii pentru copii. Pomii toţi să înflorească, Fructe bune să rodească. Să jucăm cu bucurie Hora mare în câmpie! Crai I: Primăvară mult dorită, Eşti frumoasă şi iubită! Ca o zână din poveşti Totu-n jur întinereşti. Primăvara: Crai frumos de Răsărit, Cât de frumos ai vorbit! Fiindc-am fost aleasa ta, Îţi voi sta alăturea. (Îi întinde mâna Craiului şi împreună se retrag în lateral. Vine în faţa scenei cel de-al doilea Crai.) Anul Nou (se adresează Craiului II): Şi tu, dragă Crai frumos, 334
ALAIUL PRIMĂVERII Poţi să ne fii de folos? Spune-ne dorinţa ta. Care ţi-e alegerea? Crai II: Tocmai de la răsărit, Cu dragoste am venit! Să v-aduc urări de bine Pentru vremea care vine. Sincer vă mărturisesc: Zâna Vara o iubesc! E fierbinte, luminoasă, Cred că e cea mai frumoasă, De flori multe parfumată, Şi-n grâu auriu bogată. Caldă şi frumoasă Vară, Hai, vino la noi în ţară! (Zâna Vară se apropie în pas de dans , pe muzică şi se înclină în faţa Craiului.) Vara: Eu sunt Vara călduroasă Şi sunt tare bucuroasă, Căci cu frăţiorul Soare Luminez peste ogoare. Mândre, spicele de grâu Cresc înalte pân-la brâu Şi când eu sosesc, se ştie, Aduc numai bucurie. Veveriţe, iepuraşi, Ursuleţii drăgălaşi, Toţi se bucură cu mine, Căci e cald şi tare bine. Crai II: Vară dragă, bun venit! Tare mult te-am îndrăgit. Eşti frumoasă ca o stea, Vrei să fii aleasa mea? Vara (îi întinde mâna): Crai frumos de Răsărit, Cu drag mâna ţi-o întind! Eu am fost aleasa ta Şi alături îţi voi sta! (Se retrag, ţinându-se de mână. Vine în faţa scenei cel de-al treilea Crai.) Anul Nou (se adresează Craiului III): Te invit, mărite Crai, Să-mi spui gândul ce îl ai; Ce anotimp vrei anume Să fie stăpân pe lume? Crai III: Mie-mi place măreţia, Rodul bun şi bogăţia, Toamna cu roade bogate Şi cu fructe şi bucate. 335
ALAIUL PRIMĂVERII Iubesc ploaia şi răcoarea, Frunzele ce-aduc splendoarea, Păsări ce călătoresc Şi pe noi ne părăsesc. Vino, toamnă, toamnă dragă, Cu rod bun în lumea-ntreagă! Toamna: Chiar acum eu am sosit, Mă bucur că m-aţi poftit! Să v-aduc roade bogate Şi urări de sănătate. Eu bat toamna nucile Şi auresc frunzele, Îndulcesc merele Şi poleiesc perele. Vă îndemn să vă serviţi, Să alegeţi ce poftiţi; Mere cu obraji de soare, Struguri, pere gălbioare, Prune brumării, gutui Şi migdale amărui! Crai III: Toamnă, mult te-am îndrăgit, Bine, bine ai venit! Tu, cu măreţia ta, Vrei să fii aleasa mea? Toamna: Crai frumos de Răsărit, Cu drag mâna ţi-o întind! Eu am fost aleasa ta Şi alături îţi voi sta. (Se retrag şi apare al IV-lea Crai.) Anul Nou (se adresează Craiului IV): Spune, Craiule viteaz, Oare tu ai vreun necaz? Te superi dacă cumva Iarna e aleasa ta? Crai IV: Iubesc Iarna cu ninsoare Şi cu ger, dar şi cu soare, Cu steluţe albe-n frunte Şi cu săniuţe multe. Iubesc fulgii de zăpadă, Oamenii de prin ogradă, Copiii cu multe sănii Care cad şi fac mătănii… Sărbătoarea de Crăciun, Ce ne-aduce Moşul bun. Haide, Iarnă, te arată, Te poftesc aici îndată! (Iarna se apropie în pas maiestuos pe „Bolero”. Poartă un voal lung, susţinut în spate de copii îmbrăcaţi în fulgi şi oameni de zăpadă.) Iarna: Eu sunt Iarna friguroasă 336
ALAIUL PRIMĂVERII Şi ştiu cât sunt de frumoasă! Cu drag aici am venit Şi spun: bine v-am găsit! Copii, scoateţi săniuţa! Pe gheţuş haideţi fuguţa. Stele albe, sclipitoare, Vă aduc la sărbătoare. Sala să v-o-mpodobească, Dorinţa să vă-mplinească, Să v-aducă Moş Crăciun Tot ce are el mai bun! Crai IV: Mândră crăiasă de nea, Vrei să fii aleasa mea? Tu eşti cea mai minunată, Haide, dă-mi mâna îndată! Iarna: Crai frumos de Răsărit, Cât de dulce ai grăit! Fiindc-am fost aleasa ta, Eu alături îţi voi sta! Nu te superi dacă vrei, Îţi prezint prietenii mei: Fulgi şi oameni de zăpadă, Toată sala să îi vadă! Om de Zăpadă I: Vin din ţara lui Gerilă Şi mă cheamă Frigurilă. Daţi-mi în loc de tigaie, Căciulă groasă de oaie! Mai puneţi-mi şi-un cojoc, Să mă-ncing cu voi la joc! Fulg de nea I: Prin aer dansez uşor, Sunt Iernuţa-fulguşor! Între cer şi glie zbor, Nici nu urc, nici nu cobor. Sus e frig şi mă fac sloi, Jos e cald, mă fac noroi. Am prieteni mii şi mii Şi-i îndrăgesc pe copii. Om de Zăpadă II: Iubesc toţi copiii mici Şi mă cheamă Tremurici! Sunt un biet om de zăpadă; Vin cu toţii să mă vadă. Însă ei nu se gândesc Că la soare mă topesc? Poate-aveţi un frigider, Să m-ascund iute în el. Fulg de nea II: Sunt un fulguşor gingaş, 337
ALAIUL PRIMĂVERII Sunt rece, dar drăgălaş. Un năsuc vreau să sărut, Stau puţin şi-apoi mă duc. Mai sărut şi o guriţă, Şi-un obraz roz de fetiţă… Nu mă mai satur de joc, De nu m-aş topi pe loc. Om de Zăpadă III: Am o gură de cărbune, Multe ştiu, dar nu pot spune. Mutulică mă numesc, Fiindcă prea multe nu vorbesc. Mă cam bâlbâi, mă albesc, Dar copiii mă-ndrăgesc. Sunt un omuleţ tăcut, Vă salut şi nu stau mult! Doar o iarnă nu prea grea Şi-apoi plec în ţara mea! Fulg de nea III: Sunt steluţă argintie Şi ca mine sunt o mie. Dacă vreţi să vă jucaţi Cu fulgii mici, drăgălaşi, Haideţi pe gheţuş, fuguţa, Să vă daţi cu săniuţa! Să zburdăm cu toţi pe-afară, Că stăm pân' la primăvară! Om de Zăpadă I: Dragii mei, să arătăm Că noi ştim să şi dansăm! (Urmează dansul fulgilor şi al oamenilor de zăpadă pe o melodie veselă. Mişcările rămân la latitudinea fiecărui cadru didactic.) Anul Nou: V-au fost astăzi prezentate Anotimpurile toate Şi cu toţii aţi aflat Care-i cel mai minunat; Primăvara când soseşte Toată ţara înfloreşte, Vara e folositoare, Coace grâul pe ogoare, Toamna încărcată vine Cu livezile ei pline, Iar iarna, albă stea, Aduce covor de nea. Fetele mele toate sunt, Cu drag le-aduc pe pământ Să v-aducă sănătate, Mult belşug şi spor la toate!
338
ALAIUL PRIMĂVERII - Sfârşit -
ANOTIMPURILE Pentru început am postat decorul, alcătuit din cele 4 castele ale celor 4 anotimpuri confecţionate din cutiile de la lapte, îmbrăcate în hârtie creponată şi cîteva simboluri specifice fiecărui anotimp. Prezentatorul Bună seara, bun găsit! Vă salut şi-s fericit Că de când nu ne-am văzut Multă vreme a trecut. Ghemul vremii se-nvârteşte, Nici o clipă nu se-opreşte. Fie ploaie, fie soare, Aşa-i vremea, trecătoare. Stau acum si mă gândesc, Timpu-n loc cum să-l opresc? Să fie veşnic vară Ba, si-un pic de primavară. Chiar si iarna o iubesc, Dar toamna mă-nbogaţesc! Nu ştiu sigur cum e bine Nu sunteţi de-acord cu mine? Craiasa Anului Azi e -o mare sărbătoare, Ne-ntâlnim cu mic cu mare. Sunteţi veseli, ne zâmbiţi, Fiţi vă rog, bineveniţi, Vom răspunde fiecare La această intrebare: Care anotimp am vrea Cel mai mult la noi sa stea? Primavara inverzită? Vara caldă, insorită? Toamna mandră si bogată? Iarna albă fără pată? 339
ALAIUL PRIMĂVERII Toate sunt fetele mele Mă mândresc nespus cu ele.
Flori de primavara Vino dragă primavară Răspândeşte peste ţară Ghiocei si brebenei Flori de măr si stânjenei Cântec: Vine, vine, primăvara
Primavara Sunt mandra Primavară Ce aduc soare in ţară, Ghiocei si micşunele Ciripit de păsărele. Iarbă verde pe câmpii Bucurii pentru copii. Pomii toţi să inflorescă, Fructe bune să rodească. Să jucăm cu bucurie Hora verde pe câmpie.
Albine si fluturi Sincer va marturisim Zana vară o iubim E fierbinte, luminoasă, Credem că e cea mai frumoasă. Cântec: Albiniţa mea
Vara Eu sunt Vara calduroasă Si sunt tare bucuroasă, Căci cu fraţiorul Soare Luminez peste ogoare Mândre spicele de grâu Cresc inalte până-n brâu Si când eu sosesc, se ştie, Aduc numai bucurie. Veveriţe, iepuraşi, Albiniţe, fluturaşi, Toţi se bucură cu mine Căci e cald si tare bine.
340
ALAIUL PRIMĂVERII Fructe de toamnă Noi toţi iubim măreţia, Rodul bun si bogaţia, Toamna cu roade bogate Şi cu fructe si bucate. Cântec: Toamna cea bogată Toamna Chiar acuma am sosit, Mă bucur că m-aţi poftit! Să v-aduc roade bogate Şi urari de sănătate. Eu bat toamna nucile Si auresc frunzele, Indulcesc merele Şi poleiesc perele. Vă indemn să vă serviţi, Săa alegeti ce poftiţi: Mere cu obraji de soare, Struguri, pere galbioare, Prune brumarii, gutui Si migdale amărui!
Fulgi si bulgări de zăpadă Iubim iarna cu ninsoare Şi cu ger, dar si cu soare, Iubim fulgii de zăpadă, Oamenii de prin ogradă, Copiii cu multe sănii Care cad si fac mătănii. Sarbatoarea de Craciun, Ce ne-aduce Moşul bun Cântec: Iarna ne-a sosit în zori Iarna Eu sunt Iarna friguroasă Şi ştiu cât sunt de frumoasă! Cu drag aici am venit Şi spun : bine v-am găsit! Copii, scoateţi săniuţa! Pe gheţuş haideţi fuguţa. Stele albe, sclipitoare, Vă aduc la sărbătoare Sala să v-o-mpodobescă, Dorinţa să vă-mplinescă, Să v-aducă Mos Craciun Tot de are el mai bun! 341
ALAIUL PRIMĂVERII Prezentator V-au fost astăzi prezentate Anotimpurile toate Şi cu toţii am aflat Care-i cel mai minunat: Primavara când soseşte Toată ţara infloreşte, Vara e folositoare, Coace grâul pe ogoare, Toamna incărcată vine Cu livezile ei pline, Iară iarna, albă stea, Aduce covor de nea. Fetele mele toate sunt Cu drag le aduc pe pamant Să v-aducă sănătate, Mult belşug şi spor la toate! Dans pe paşi de vals: Anotimpurile
342