28 0 435KB
CAIET DE CÂNTECE
The travelers' prayer:: May the road rise to meet you. May the wind be always at your back. May the sun shine warm upon your face, The rains fall soft upon your fields And, until we meet again, May God hold you in the palm of His hand.
Realizat de N.Raluca , C.Dragos, P.Radu şi mulţi alţii; pentru upgrade şi completări apelaţi la: [email protected] sau http://members.tripod.com/~versuri
INDEX ABSURDA NINSOARE-112 ACTORUL-36 ADELINA-54 AIURIT ŞI ABURIT-115 AMINTIRE CU HAIDUCI-93 AMORUL CUBIST-138 ANA LUI MANOLE-171 ANDRII POPA-82 ANTIPRIMĂVARA-35 ANXIETATE-155 ARSURĂ-178 AZI TOTUL PARE SCHIMBAT-24 BALADA BLONDELOR IUBIRI-177 BALADA FULGERATĂ DE VÂNT-33 BĂTĂLIA S-A SFÂRŞIT, SOLDATUL-113 BĂTRÂNUL REFUGIU-19 BILETUL DE TREN-120 BING BANG-67 BUCEGII MEI-6 CAII LIBERI-154 CANA CU VIN-107 CÂND S-O-MPĂRŢIT NOROCU'-77 CÂNTEC ÎN NOAPTE-157 CÂNTEC PENTRU PRIETENI-103 CÂNTEC PENTRU TINE-156 CÂNTECUL BUFONULUI-96 CARAVANELE-74 CASTELUL-147 CĂLUGĂRIL DIN VECHIUL SCHIT - 30 CERBUL-173 CERUL ŞI PĂMÂNTUL-125 CIREŞARII-161 CIREŞUL-63 COLIND-34 COLINDĂ TRISTĂ-122 COLINDUL GUTUII-38 COLINDUL MÂINILOR TRUDITOARE-43 COPACII FĂRĂ PĂDURE-132 DACĂ AI GHICI-145
DACĂ DRAGOSTE NU E -140 DACĂ VREI SĂ PLECI-133 DE CE?-168 DECEMBRE -150 DELIR-51 DELIRUL-61 DESCHIDE UŞA, CREŞTINE121 DIN COPILĂRIE-12 DONA, DONA-153 DOR DE EMINESCU -48 EPILOG-60 FATA DIN CARAIMAN-15 FATA DIN VIS-104 FATA MORGANĂ-166 FATA MUNŢILOR -2 FĂRĂ PETALE-159 FELIA-66 FLOARE DE COLŢ-25 FLORILE DALBE-123 FOCUL VÂNĂT-179 FRUNZA-146 GARA-148 GAŞCA-68 GLOSĂ-31 HAI DIHAI-17 HAI SĂ NE IMAGINĂM-174 IMNUL BUCEGILOR-16 IMNUL DIANEI-1 IMNUL PIETREI CRAIULUI-14 IMPOSIBILA NUNTĂ-118 INIMĂ DE ŢIGANCĂ-69 IUBESC PLOILE-169 IUBIREA CEA MARE-94 IUBIRE-IDEAL-108 IUBITO-55 ÎMI PARE RĂU-59 ÎMPREUNĂ-144 ÎNSERAREA-135 ÎNŢELEGERE-95 ÎNVAŢĂ DE LA TOATE-29 JOC DE COPIL-176 JURĂMÂNT LA PUTNA-47 LA ADIO-37 LA RĂZBOI-39 LA STRÂNS DE FÂN-20 LA UN CEAI-91 LAVINIA-62 LUMINĂ-106 M-A ŢINUT MAMA ACASĂ-7 MAI ŢII MINTE SEARA-N
CARE?-58 M-AM INDRAGOSTIT NUMAI DE EA-141 MAREA-163 MICA ŢIGANIADĂ-84 MICUL PRINŢ-170 MICUŢA BLONDĂ-52 MI-E DRAGĂ PĂDUREA-26 MIELUL-49 MOARTEA UNUI ALPINIST-11 MUGUR DE FLUIER-83 MUNTELE ALB-22 NINGE-23 NINGE IAR-117 NOAPTE LA MARE, NOAPTE LA MUNTE-27 NOPŢI-99 NU AM MAI FOST ACASĂ DEMULT-114 NU-I NIMIC, ASTA E!-90 NUMAI NOI-4 NUMĂRĂTORI DE PLOI-131 NUNTA-78 NUNTA PE CARAIMAN-18 OAMENI DE ZĂPADĂ-151 OCHI NEGRI, OCHI DE ŢIGAN-85 OCHII CĂPRUI-53 OCHII VERZI-57 ODATĂ AM UCIS O VRABIE-116 OM BUN-9 OM ÎN AMURG-28 OMUL PĂDURII-75 OSTAŞII LUMINII COLINDĂ-124 PAT DE FLORI-128 PĂDURE LINIŞTITOARE-10 PĂDURE NEBUNĂ-3 PĂMÂNTUL DEOCAMDATĂ-46 PE CINE ŞI CÂTE CĂRĂRI-8 PIAŢA ROMANĂ NR-100 PLOAIA-136 PLOAIA CARE VA VENI-98 PLOAIE ÎN LUNA LUI MARTE-139 PROVERBE-97 PUŞTOAICO-65 PUTEREA SĂ ALEGI -40 RÂPA-13 RĂNITUL DINTRE LINII-158
RESEMNARE PATERNA-111 ROMANŢĂ DE TOAMNĂ-5 ROMANŢĂ ÎNTRE DOUĂ TRENURI-119 RUGĂ PENTRU PĂRINŢI-45 SALA PAŞILOR PIERDUŢI-175 SĂ TROSNEASCĂ LEMNE-N SĂ-NTOARCEM TIMPUL-134 SĂRACĂ INIMA ME'-76 SCÂNDURA-160 SINGUR ÎN NOAPTE -101 SINGURĂ-149 STRADA POPA NAN-89 STRADA TA-80 STRUNGA-79 SUFLET FĂRĂ CHEI-143 SUNT SĂRAC-21 ŞATRA-73 ŞI DE-AR FI-142 TAINA-109 TANGO ŢIGAN-72 TARDIVE-130 TÂRG DE SCLAVI-110 TĂCUT-152 TE ÎNTREB PE TINE SOARE-86 TEAMA-41 TOTUŞI, IUBIREA-42 TRANDAFIRUL ALBASTRU-167 TREC ŢIGANII-70 TU-127 ŢIGĂNCUŞA-71 ŢURŢURI METALICI-165 ULTIMA ZI-44 UMBRA-129 UN ALT ÎNCEPUT-102 UN OM PE NIŞTE SCĂRI-92 VAGABONZI-56 VARA PROMISĂ-164 VERDE CRUD-172 VINO SĂ DANSĂM, IUBITO-126 VINOVAŢII FĂRĂ VINĂ-88 VIS DE PRIMĂVARĂ-87 VISUL-32 VISUL-137 VOI SUFERI-50 VREMURI-81 VULTURUL-162 ZIUA-64
FOC-105
1.IMNUL DIANEI
Am
E
Am
E
1.Şi-am pornit să reclădim Diana Am
E
Am
Un refugiu ars şi părăsit C
E
Am
Şi-am lăsat şpriţul şi damigeana C
E
A
Şi din Plaiul Foii am pornit. Am
E
Am
Dm
Am
R: Mamă unde eşti? Bate-mă de vrei E
Am
Dar lasă-mă cu ei ! Mamă unde eşti? Poţi să mă şi baţi Dar lasă-mă-n Carpaţi ! 2. Şi într-o zi cu ploaie şi cu ceaţă Cu rucsacii-n spate şi vopsea În alertul nostru pas de raţă Am atacat-o pe Diana. 3.Scândură lungă, scândură lată O cărăm până ne facem mici Şi echipa noastră cocoşată Parcă-ar fi o ceată de pitici. 4.Totu-i bine la-nserare Când cu calde lacrimi ne rugam O, Ceresc Părinte, îndurare! Fă mai cald să nu mai îngheţăm. 5.Şi-am ajuns acolo toţi o forţă Şi-ntr-o scurtă clipă de răgaz Am aprins a tinereţii torţă De îndată ce-am ajuns în Crai.
2.FATA MUNŢILOR C
1.În Piatra Craiului plecat-am iară Pe-un cal frumos la spate c-o chitară F
C
Şi hoinăream hai-hui prin Piatra Craiului G
C
S-o întâlnesc pe fata munţilor. 2.Şi iată la o cotitură apare O fată blondă pe un cal călare
I-am spus să stea pe loc să o sărut cu foc Dar ea n-a vrut şi-n goană a fugit. 3.Priveam năluca-n zare cum dispare O fată blondă pe un cal călare Pe cal încălecam, la cal bice-i dădeam Să o ajung pe fata munţilor. 4.În goană lângă un mic izvor Stătea întinsă fata munţilor Şi-o luai pe calul meu şi nu mai ştiu nici eu De-atâta foc şi dor c-o sărutai. 5.În Piatra Craiului venit-am iară Cu un rucsac în spate şi-o chitară Şi hoinăream hai-hui prin Piatra Craiului Să-i întâlnesc pe cei ce m-au născut. 6.Trecut-au zile lungi şi ani de-atunci Şi-n Piatra Craiului au apărut O fată şi-un băiat pe-un cal înaripat Şi-un cântec vechi de la străbuni lăsat.
3.PĂDURE NEBUNĂ Em
1.O vară întreagă m-a ţinut pădurea G
Cu faţa în iarbă şi gândul aiurea Em
Iar acum în toamnă la plecare G
D
Em
Se tânguie că mă rup din inima ei şi o doare. G
R: Pădure, pădure nebună Em
În fiecare noapte cu lună G
Voi rătăci fără ţintă agale Em
G
D
Em
Ca o frunză mânată de vânt pe potecile tale. 2.În fiecare noapte de iarnă Umbra mea albă va veni să se-aştearnă Ca o ursoaică cu puii ucişi La umbra stejarilor trădaţi de frunziş.
3.Voi veni în fiecare dimineaţă Uneori ca o umbră alteori ca o ceaţă Ori ca o negură, ori ca o brumă Voi veni, voi veni, nu te mai tângui pădure nebună.
4.NUMAI NOI Em
G
D
1.Numai noi, suntem împreună Em
G
D
Numai noi sub clarul de lună G
Em
D
Em
Suntem doi fericiţi în munte Tu şi eu cuplul fericirii Eu şi tu vis al împlinirii Iar în păr porţi doar flori de munte. G
D
Am
R: Vom fi singuri prin văi şi pe creste Din noi doi va rămâne o poveste G
D
B7
Em
Împreună vom fi şi ne vom iubi. 2.Numai noi, câtă poezie Numai noi, noaptea e târzie Focul doar mai trosneşte parcă Sunt al tău, nu mai sunt cuvinte Eşti a mea, ne iubim pe munte Pat de flori, şi-mpărţim o soartă. 3.Jos sunt flori, pe cer numai stele Ne iubim martore-s doar ele Adormim ca şi doi copii Numai vis sub clarul de lună Numai vis, suntem împreună Amândoi plini de bucurie.
5.ROMANŢĂ DE TOAMNĂ G
Em
1.Nu pot să stau drept merg cu toamna-n piept C
D
Vântu-n toate rănile mă doare Şi pe orice drum ca un vers postum Vine frunza în întâmpinare.
R: Şi-am să-ţi scriu scrisori Pe tulpini de flori De lumina stelelor pătrunse Şi-un roman să-ţi scriu Folosind pe viu sub umbra de nuc Tincturi de frunze. 2.Putredul accent a lovit atent Fiecare fir de iarbă verde Clipe indigo care încotro Să avem motive de a ne pierde. 3.Frunze îţi trimit scrise cu grafit Sau cu movul iernii care vine Ce să-ţi mai înşir, frunze în delir Te iubesc şi mă gândesc la tine. 4.Orişiunde merg frunze cad din cer Şi din clopot ni se-aude mersul Scriu scrisori pe flori lăcrimând în ploi Într-un liber schimb cu universul.
6. BUCEGII MEI Em
C
1. Mi-e gândul iar hoinar prin munţi Em
C
Em
Prin văi şi chei, Bucegii mei Şi simt pe căpriori tăcuţi Păzindu-se uitaţi de zei. D
Em
R: Parfumul florilor de colţ D
Em
Te-ndeamnă pe stâncă să sui Pe Brană, pe jnepeni, pe Colţi, Pe Acele Morarului. 2. Soarele încet coboară Uşor s-a dus înspre apus Liniştea mă înfioară Acolo sus, înspre apus. R2:S-aud izvorul clipocind Şi vântul ce adie alinare Şi stele pe boltă se aprind
Nici focul nu l-am uitat. Usor s-a dus înspre apus Prin văi şi chei, Bucegii mei.
7.M-A ŢINUT MAMA ACASĂ C
F
1.M-a ţinut mama acasă G
C
Să nu vin la tine Însă eu am tot rugat-o Pân' s-a săturat de mine. R: Nu mai pot Să mai suport La munte vreau Să mă întorc. 2.Dacă ai un ghid nebun Şi-un nebun să-ţi cânte Orice ţi-ar face părinţii Ai să te întorci la munte. 3.Sâmbătă voi sta acasă Singur voi petrece Altfel risc ca să mă treacă Ai mei pe hrană rece. 3.Poate acuma să mă lege Să mă bată-n cuie Am să fug şi-ntotdeauna Am să mă întorc la munte.
8.PE CINE ŞI CÂTE CĂRĂRI Ducu Bertzi G
D
C
D
1.Pe cine şi câte cărări las în urmă nu-mi pasă Trec singur prin lume deşi câteodată m-apasă Sunt vesel chiar dacă ştiu bine că drumul se înfundă Voi merge spre zare şi n-are decât să se ascundă. C
D
G
C
R:Cânt fără să-mi pese că-i cineva să m-asculte
G
D
C
D
Îmi place doar toamna când umblu prin frunzele multe G
D
C
D
Visez o iubire ce n-a fost şi nu e G
D
C
D
G
Deşi tot mai rece şi singur cărarea mă suie. 2.Din cărţi nu rămân cu nimic nu mă învaţă Decât frumuseţea pădurilor câte-o povaţă Mi-e sufletul pajişte, inima luncă şi vie Tristeţile toate din lume mi-s scumpe, să vie. 3.Când beau din întinderi şi gust din încinse izvoare Nimic nu mă îmbată mai mult decât umeda zare De oameni mi-e drag când departe de ei ştiu că unde Şi unde o mână învinsă de febră se-ascunde. 4.Dar nu-i nici lumină şi nu-i nici durere prea aproape De aceea m-aşez lângă ţărmul cu vise şi ape De aceea pe cine şi câte cărări las în urmă nu-mi pasă Şi-mi plac numai mie şi numai cu florile-n cască.
9.OM BUN Dan Andrei Aldea Am
E
Am
1.Om bun deschide-ne poarta C
Dm
E
Dă-ne o coajă şi nu ne goni Dm
Am
E
Am
În schimb îţi vom alunga tristeţea Dm
E
Am
Cu vesele cântece şi ghiduşii. C
G
Am
R: Venim de departe şi mergem departe Tocmai în zare sus la castel Ne-am oprit aici pe drum ne-a prins noaptea Dă adăpost unor bieţi menestrei. 2.La castel mâine va fi sărbătoare Prinţesa-mplineşte ani douăzeci Vom bea mult vin, vom goli tăvi cu mâncare Ce va fi acolo, să tot petreci! 3.Noi vom cânta noaptea întreagă Oaspeţi veseli vor dănţui Şi-n toiul petrecerii, preţ de o clipă
Om bun şi la tine ne vom gândi. 4.Deschide-ne poarta şi dă-ne o coajă Ai milă de nişte bieţi menestrei Veşnic pe drum asta ni-i soarta Veşnic pe drum căutând un castel.
10.PĂDURE LINIŞTITOARE Mircea Florian C
G
Em
P123212
1.Codrule, măria ta, lasă-mă la umbra grea Am
F
Şi să-mi curgă lumea mea Dm
C
Umbra-i deasă, vântul bate F
G
Em
Şi răcoarea mă străbate F
G
Em
Voi gândi la toate cele G
C
Câte-n lună şi in stele F
G
Em
O să am doar flori în faţă G
C
Am
Şi privirea în verdeaţă. 2.O să fiu atunci cuminte Şi-o să-mi fii chiar tu părinte Şi-o să-mi dai îmbrăcăminte Umbră deasă drept cămaşă Şi copacii ca o casă Voi gândi la mândra mea Şi frunzele-mi vor cădea Şi la oameni m-oi gândi Lucrurile toate se vor limpezi. 3.Pădure frumoasă eşti Să nu mi te veştejeşti Că doar tu mă linişteşti Umbra-i deasă, vântul bate Gândurile-mi sunt furate Şi gândesc la toate cele La bătrâni şi la Ilene O să am doar flori în faţă Şi privirea în verdeaţă.
11.MOARTEA UNUI ALPINIST
Am
E
Dm
C
1.Ninge peste munte cu melancolie Am
E
Dm
C
Ninge peste moartea unui alpinist Ninge peste astre, ninge şi sfârşeşte Inima ce-mi bate azi în pieptul trist. Am
E
R: Ninge sfânt şi păgân, Dm
C
Numai ochii ne rămân Am
E7
Am
E
Despărţirea să ne-o vadă Căci în munţi noi ne-am stins Şi-am ajuns de-atâta nins Nişte oameni de zăpadă. 2.Stânca grea şi dură viaţa i-a răpit Duhurile văii casă i-au făcut Giulgiul îi e zăpada pe care-a iubit-o Vântul îl jeleşte ca la început. 3.Voi cei ce astăzi dormiţi în munţi Voi pe care stânca dură v-a învins O, pustietatea lasă să v-asculte Iar şoptirea blândă mi se pare plâns. 4.Pulberea uitării ninge pe morminte Cei legaţi în coardă nu vă vor uita Către culmea vieţii mergem înainte Până-n ziua-n care stânca ne-o trăda.
12.DIN COPILĂRIE C
F
C
1.Sunt iarăşi pe drum, nu ştiu unde merg G
C
Mă cheamă un munte spre care alerg C
F
C
Un munte pe care nu ştiu a-l numi G
C
G
C
Dar pe care, sunt sigur, îl voi cuceri. C
F
R: Căci am plecat de-acasă din copilărie G
Călărind vagoane în sens interzis
C
Controlorul sus fără să mă ştie jos Mi-a cerut legitimaţia de blatist. 2.Sătul sunt de blocuri, de tristul oraş De gări şi de trenuri, de veselul naş Mi-am luat un rucsac, un stilou şi-un carnet Ţigări şi chitara ce cântă încet. 3.Oriunde mă duc am prieteni Şi văd îi salut şi pornesc iar hai-hui Nu-mi trebuie mult, mă mulţumesc cu puţin O coajă de pâine şi-o cană cu vin. 4.Stârnesc o iubire şi-o las cu regret M-avânt într-o alta şi gestul repet Mă cheamă iar drumul spre necunoscut Când cred c-am sfârşit o iau de la-nceput. 5.Dar ştiu c-o să vină o tainică zi Să am şi eu o casă, nevastă, copii Dar şi-atunci când în raft voi vedea Iar mersul de trenuri din noi voi pleca.
13.RÂPA Dm
C
Dm
1.La marginea pantei abrupte Bb
C
Dm
La un han s-a oprit un străin Bb
C
Dm
Era trist şi avea hainele rupte Bb
C
Dm
Şi pe masă o cană cu vin. 2.Un străin ce-nconjoară pământul Stai la mine rămâi doar un ceas Să te întorci înapoi nu mai ai unde Înainte să mergi ţi-a mai rămas. 3.Mi-amintesc de o vară fierbinte De-o pădure cu muguri pe ram Mi-amintesc de prieteni şi de iubită Şi de-o casă cu mama la geam. 4.Am ajuns la un mal pe o stâncă Să-mi înec tot amarul nu pot Şi mă-ntreb dacă apa este adâncă Să mă-nec azi cu jale cu tot.
5. Mi-a răspuns ridicându-se agale Avea ochii plini de lacrimi şi dor "Mulţumesc pentru vinul măriei tale Eu mă duc azi la râpă să mor". 6. Acum plîng şi nimeni n-aude Trec printre oameni socot Înainte să merg nu am unde Înapoi să mă-ntorc n-are rost.
14.IMNUL PIETREI CRAIULUI Am
G
Am
1.Şi-avem un singur Crai ce-aşteaptă neclintit G
Am
Cu ale sale creste ce-s roşii-n asfinţit G
Am
Plecăm sâmbătă seara plecăm toţi împreună C
G
Am
Liberi ca să fim sub cerul plin de lună. Am
C
G
Am
R: Şi-aş vrea să vii şi tu, să mergem împreună C
G
Am
Să împletim acolo a Craiului cunună G
Am
Din garofiţe roşii şi din bujori de munte C
E
Am
Din liliac şi flori de colţ cărunte C
E
Am
E
Am
Hei, hai liliac şi flori de colţ cărunte. 2.Să vii să îl străbatem pe ale sale drumuri Să vezi cum cresc la brazi cu miile de muguri Să vezi şi jneapănul cum creanga şi-a plecat Ce vitregă-i natura, ce vânt neîncetat. 3.De pleci din Curmătura traseu pe bandă-albastră Ajungi în Şeaua Caprei cobori apoi sub creastă Să treci şi de Găvan, de Padina închisă De stânca Orgii Mari şi de Diana stinsă. 4.De vrei să ştii ce-i muntele să urci prin Crăpătură Să treci prin Vârful Turnu, să mângâi stânca dură Să treci de Ascuţit , Ţimbalele amândouă De Vf. Şpirlea , Omu când ninge şi când plouă. 5.De mergi înspre Ascunsă , pe Hornul nisipos E ceaţă şi e iarnă şi vântul e tăios Să simţi rucsacu-n spate o muncă de Sisif
Iar mâna pe chitară lipindu-se de grif. 6.Pe Lanţuri de te-ncumeţi în nopţi cu luna plină Şi prin zăpada-naltă să tai poteca lină Să porţi la tine-n piept trei flori de margarete Să-ngenunchezi vreodată la crucea unei fete. 7.Când râuri de sudoare ţi-or şiroi pe faţă Să ai credinţa-n munte şi-ncredere în viaţă Aicea sus pe munte nimic nu e uşor Mai bine staţi acasă în poala mamelor.
15.FATA DIN CARAIMAN D
A
1.Sub cer senin, de soare plin, frumos ca niciodată D
Urcau spre Caraiman pe Jepi câţiva băieţi şi-o fată; Având în spate un rucsac, salteaua şi cu cortul Şi-o pălărie verde-n cap, lăsau în urmă totul; 2.Şi cum urcau aşa pieptiş ajunseră-n pădure Şi-acolo-au întâlnit un urs ce culegea la mure; A zis ursul "măi, băieţi" crezând că târgu-i gata "Vă dau ursoaica mea în schimb, voi daţi-mi mie fata". 3.Au zis băieţii "fugi de-aici, ursoaica ta-i nătângă, Noi ducem fata-n Caraiman, acolo ea ne cântă"; Şi după drumul lung şi greu ajunseră-n poiană Şi-acolo fata le făcu o ciorbă şi-o tocană. 4.Şi strânşi în jurul focului de nimeni nu le pasă Căci ei de dragul muntelui lăsară totu-acasă. G
D
A
R: Frumoasă-i viaţa sus în munţi când mergi pe o cărare Puţini în lume sunt ca noi, puţini în lumea mare.
16.IMNUL BUCEGILOR C
1.Dacă ai un dor ce te frământă G
Nu căta că-i drum obositor F
Hai prietene cu min' pe stâncă G
C
Pe cărările Bucegilor. Pe cărările umblate doar de ciute
D
Sub aripa Caraimanului Ai s-auzi poveşti necunoscute Spuse doar de glasul muntelui. C
G
R: Când Bucegii dau zvon de piatră şi izvoare F
G
C
Oriunde-ai fi răspunde la a lor chemare Caraimanul, Coştila-ascunsă dup'-un nor Şi Morarul te vor primi la pieptul lor. 2.Pe platou la mare înălţime Babele la sfat s-au adunat Numai Baba Mare stă deoparte Şi-şi pune întrebări neîncetat. Oare Sfinxul care tace-ntr-una Şi priveşte în zări nepăsător Se iubeşte-n taină cu Bătrâna Sau le face curte Doamnelor. 3.Jos în Peştera întunecoasă Stă bătrânul schit uitat de ani Aici doina-ţi pare mai duioasă Îngânată de bătrâni ciobani. Numai stareţul cu barba-i albă Adâncit în rugăciunea lui Spune-ncet cu vocea lui domolă Pravila străveche a muntelui. 4.Pe Morar în nopţi cu lună plină Sau pe brânele Bucşoiului Vin scăldate parcă în lumină Zânele din Valea Cerbului. Au pe cap cununi de campanulă Şi în plete flori de colţ de-argint Capre negre-n colţ de piatră sură Străjuiesc în noapte locul sfânt. 5.De la Vârful Omu până-n zare Dunărea albastră poţi s-o vezi Piatra Craiului şi Piatra Mare Făgăraşul cu-ale lui zăpezi. Hoinărind vreodată pe-o cărare Dac-o cruce-n cale-ai întâlnit Nu uita să pui măcar o floare Pentru cel ce muntele-a iubit.
17.HAI DIHAI
D
1.N-o ştii nimeni că m-am dus A
D
A
Numa' or vedea că nu-s D
Sus e cerul, largă-i lumea A
D
A
D
Bine c-a-nfrunzit pădurea. D7
G
D
R: Hai, hai, haidi, hai, dihai, dihai A
D
A7
D
Pe sub flori mă legănai, haidi, hai, dihai. 2.Sus e cerul largă-i lumea Bine c-a-nfrunzit pădurea N-o şti nimeni că m-am dus Numai or vedea că nu-s.
18.NUNTA PE CARAIMAN Am
E
Am
1.El:Averea mea nu-nseamnă numai bani Dm
G
C
Am
De nunta noastră-un munte-ţi dăruiesc Dm
G
C
Am
O casă să ne facem, ca tot omul, Dm
E
Am
În care să te duc să te iubesc. Ea: Iubitul meu te însoţesc oriunde Pe piscu-nalt al marelui destin Poteca noastră duce înspre munte Eşti zeul meu deci ţie mă închin. Dm
G
C
Am
R: El: Vino iubita mea pe Caraiman (- Iubitul meu) Dm
G
C
Am
In vârf de munte să ne logodim Dm
G
C
Am
Mireasa mea vei fi în acest an (- Iubitul meu) Dm
E
Am
Şi fericiţi în munte să trăim. Ea: Du-mă iubitul meu pe Caraiman (-Iubita mea) În vârf de munte să ne logodim Mireasa ta voi fi în acest an (-Iubita mea) Şi fericiţi în munte să trăim. 2.El:Şi-n ziua când vei fi a mea mireasă Te-mbrac în flori de colţ şi busuioc Numele tău va umple-a noastră casă Şi să ne-aduci mereu numai noroc. Ea:Sus, pe Bucegi, va fi luna de miere
Pe pat de flori de munte ne-om iubi Vom uita de tot trăind în fericire Ne-om desfăta când bolta va sclipi. 3.El:Dacă va fi s-avem o blândă viaţă Un munte de copii să-mi dăruieşti I-om boteza pe toţi în recea gheaţă Şi le-om cânta, şi le-om spune poveşti. Ea:Iubite, vom fi singuri printre stele Din când în când câte-un rătăcitor Ne va aduce veşti din cele rele De cei lăsaţi în urmă ne-o fi dor. 5. Dar hai să nu plătim multă dobândă Atâtor ani trăiţi fără de rost Urmându-ne unica izbândă Şi să uităm că prea trişti vom fi fost..
19. BĂTRÂNUL REFUGIU Am
Dm
1. Departe în munţi ascuns printre stânci G
C
E
Se află bătrânul refugiu Acolo se întâlnesc acei ce iubesc Pereţii de stîncă şi cerul. Am
Dm
R:Nu-i nimeni să-i înţeleagă G
C
E
Nu-i nimeni la fel ca ei, la fel ca noi Doar dorul în dulce leagăn Să-i urce spre creste mereu. 2. Mi-e inima-n furci, de vrei poti să urci Să simţi primul pas în perete Speranţă apoi să facem în doi Şi-apoi tot mai sus printre creste.
20.LA STRÂNS DE FÂN Am
1.Să mergem amândoi la strâns de fân Dm
Şi soarele să ne lucească-n coasă E
Din când în când în urmă să-ţi rămân Am
Ca să te văd aprinsă şi frumoasă. Pe fondul verde să te decupez Un fel de nimfă cu picioare brune Şi-n patima magneticei amiezi Eu să îmbrăţişez ce nu pot spune. 2.Acolo unde nu mai e cuvânt Şi sângele începe brusc să fiarbă Să cad asupra ta ca trunchiul frânt Şi-n dragoste să ne îmbrăcăm în iarbă. Şi să miroşi a soare şi trifoi Şi să te-ntorci în paza umbrei mele Şi să simţim tot cerul peste noi Şi gărgăriţe clinchetind pe piele. 3.Şi leneş scuturându-ne de fân Să trăncănim un soi de amănunte Din cele ce pe buze mai rămân Când se arată ploaia dinspre munte. Şi să uităm şi noi într-adevăr Din forma noastră peste clăi rămasă Iar tu să-ţi aranjezi zburlitul păr Privindu-te în luciul blând de coasă. Am
Dm
G
C Am
Dm Am
E
21.SUNT SĂRAC Am
Dm
Am
1.Mă întreb ce s-ar fi întâmplat Dm
Am
E
Am
Dacă-n zori m-aş fi trezit bogat Deseori la asta m-am gândit Însă visul meu nu s-a-mplinit. Am
Dm
Am
R: Sunt sărac, sunt sărac Dm
A
N-am un ban în buzunar Dm
Am
Sunt sărac şi ce dacă E
Am
Eu cu soarta mă împac. 2.Banul e vorba ţăranului Banul este ochiul dracului.
Când îl ai îţi pare foarte mic Când nu-l ai nu valorezi nimic. 3.Fericirea n-o poţi cumpăra Nici cu bani şi nici cu altceva Cânt şi nimeni nu mă va opri Să dau glas tăcerii inimii.
22.MUNTELE ALB Am
E
Am
1.Ninge cu vorbe secate G
Când iarna e grea C
Şi viscolul bate Dm
E
Am
Ninge cu vorbe secate. Şi iarna e solitară Când stele de gheaţă Scânteie afară Şi iarna e solitară. G
R: Tu eşti muntele alb C
Pe care urcăm Dm
Am
Şi-nălţimile tale ne cad la picioare E
Am
Tu eşti muntele alb. Tu eşti visul meu alb În care mă-mbrac În miresme de crin şi de liliac Tu eşti visul meu alb. 2.Ninge cu vorbele tale E iarnă fierbinte Ca o rugăminte Ninge cu vorbele tale. Şi te-aş iubi în ianuarie Ca pe-o floare de crin Ca pe-o stea căzătoare Şi te-aş iubi în ianuarie. 3.Şi îmi păstrez jurământul Să fiu o biată frunză Ce-o leagănă vântul Şi îmi păstrez jurământul.
Iar tu rămâi ca o sete Pe care-o astâmperi Când iarna începe Iar tu rămâi ca o sete.
23.NINGE D
G
A
D
1.Ninge astăzi pentru tine muntele e alb de nea Soarele din ceruri vine doar pentru iubita mea Şi călugării din schituri vor cu toţii a te vedea La cabană au venit doar pentru iubita mea. R: Când te scuturi de zăpadă Nu ştii cât eşti de frumoasă Ochii-ţi verzi zăpada-i albă Şi se face cald în casă. 2.Şi zăpada de pe culme în vale s-a rostogolit Muntele e pus pe glumă de când ştie c-ai venit Acum coboară şi dorul chemat de la locul lui Tocmai de pe Vârful Omu până-n Valea Dorului. 3.Jepii Mici ca să te vadă şi-au cumpărat ochelari Şi în cea mai mare grabă i-au chemat pe Jepii Mari Nu ştiu sigur azi sau mâine pe Morar am să te sui Să ne logodim iubito sus în vârful muntelui.
24.AZI TOTUL PARE SCHIMBAT C
1.Azi totul pare schimbat Dm
Tinereţea-ncet s-a scurs G
Ţi-aminteşti cum ne-am plimbat C
Sus pe creastă la apus. Flori de munte-am adunat Pe toate le-am îndrăgit Printre stânci noi ne-am jucat Pe vremea când ne-am iubit. F
C
Dm
R: O...
mâine voi urca iar în creastă F
G
Amintirea mă cheamă, o ... C
Dm
Mâine voi porni înspre tine F
Să-ţi trezesc în amintire G
C
Tot ce crezi că vis a fost. 2.Ţi-aminteşti în Făgăraş Capre negre-am întâlnit Nu eram într-un oraş Dar eram la asfinţit. Ceru-ndată sa-nstelat Când spre Bâlea am privit Dar ce folos, tu ai uitat Şi frumosul l-ai strivit. 3.Pentru tine totu-i vis Şi frumosul de-altă dat' Mai frumos ca-n paradis L-ai lăsat fără oftat. Dar crucea mea de-o vei găsi Pe un ţarc sau pe-un vâlcel Eu te rog nu te opri Uită tot ce ţi-am cântat.
25.FLOARE DE COLŢ Viorel Popescu, Ducu Bertzi Am
E
Am
1.Vis de-argint şi de petale Dm
Am
Cuibul tău e sus pe creste Dm
Am
Raza ta-mi coboară-n cale E
Am
Mai frumos ca-ntr-o poveste. Dm
Am
R: Tu floare de colt E
Am
Minune sub bolţi Dm
Am
Fragedă stea E
Am
Iubita mea ! 2.Floare ninsă-n vârf de stâncă Mai presus de nori şi stele Cine oare să te-ajungă ? Numai dorurile mele !
3.Floare de lumină vie Zâmbet cald de dimineaţă Te aştept de-o veşnicie Te-ntâlnesc o dată-n viaţă.
26.MI-E DRAGĂ PĂDUREA Em
G
D
Em
1.Mi-e dragă pădurea şi murmurul ei Em
G
D
Em
Mi-e plin iar rucsacul bocancii sunt grei C
G
D
Em
Străbat iar poteca vreau munţii să-nfrunt Em
G
D
Em
Şi liniştea pietrei din nou s-o ascult. 2.Pornesc către creste cu dorul hoinar Şi fluier într-una şi nu am habar De vânturi mi-adună deasupra nori grei De plouă, de ninge, nu-mi pasă de ei. 3.Nu sunt niciodată prea singur în munţi Mă-ntâmpină brazii şi jepii mărunţi Izvorul mă-ntreabă "Urcuşul e greu?" Şi-aşteaptă răspunsul din cântecul meu. 4.Căci cântul mi-e veşnic tovarăş de drum Îl cânt la tot pasul, cum cânt şi acum El ştie tot dorul din sufletul meu Mereu e cu mine la bine şi greu.
27.NOAPTE LA MARE, NOAPTE LA MUNTE 1.Noi n-am fost niciodată doi Ci unul singur amândoi Sălbatic cuplu-nsingurat Pe care timpul l-a uitat. G
Am
R: Noapte la mare, noapte la mare D
G
Buzele tale au gust de sare Păru-ţi miroase a scoici şi a soare Noapte la mare, noapte la mare. Noapte la munte, noapte carpatină Buzele tale au gust de răşină Păru-ţi miroase a flori şi fructe Noapte la munte, noapte la munte.
2.Noapte la mare noapte-nstelată Inima mea e o scoică furată Perla din ea este inima ta Stai lângă mine, te rog, nu pleca.
28.OM ÎN AMURG Em
Am
B7
Em
1.Acum sunt un om în amurg Piei în munţii tăi căprioară C
Am
Em
Nu mai râvnesc să-ţi sărut buzele C
Am
Em
Azi e a treia oară. Em
G
Am B7
Em
R: Fiecare zi are amurg Fiecare zi are şi zori Em
C
Am
Em
Toamna via e plină de struguri G
Am
Em
Primăvara numai de flori. 2.Acum sunt un om în amurg Piei din juru-mi viclean bancher Nu am ce face cu aurul tău Aurul n-are trecere-n cer. 3.Acum sunt un om în amurg Ora amiezii a fost dulce, dulce În cuibul ei din fulgi de zăpadă Luna s-a dus să se culce.
29.ÎNVAŢĂ DE LA TOATE lirică norvegiană A
D
A
1.Învaţă de la păr să ai statornic trup D
E
A
Învaţă de la flăcări că toate-s numai scrum A
D
Învaţă de la umbră să taci şi să veghezi E
A
Învaţă de la stâncă cum neclintit să crezi. 2.Învaţă de la soare cum trebuie s-apui Învaţă de la piatră cât trebuie să spui Învaţă de la vântul ce adie pe poteci Cum trebuie prin lume de liniştit să treci. 3.Învaţă de la toate că toate sunt surori
Cum treci frumos prin viaţă cum poţi frumos să mori Învaţă de la vierme că nimeni nu-i uitat Învaţă de la nufăr să fii mereu curat. 4.Învaţă de la vultur când umerii ţi-s grei Şi du-te la furnică să vezi povara ei Învaţă de la greier când singur eşti să cânţi Învaţă de la lună să nu te înspăimânţi. 5.Învaţă de la păsări să fii mai mult în zbor Învaţă de la toate că totu-i trecător Ia seama fiu al jertfei prin-lumea-n care treci Să înveţi din tot ce piere tu să trăieşti în veci.
30. CĂLUGĂRUL DIN VECHIUL SCHIT C
Dm
1. Călugărul din vechiul schit F
C
O zi la el ne-a găzduit Dm
Şi de-ale lumii am vorbit G
C
Şi de-amor şi de amor mi-a povestit. 2. Şi când să plec am întrebat "Ce dor ascuns te-a îndemnat Să-ţi cauţi loc printre sihaşrii?" El mi-a răspuns: "Doi ochi albaştri." 3. Călugărul din vechiul schit De-atâta dor a-nnebunit Şi prin ai săi prieteni buni Trecu la casa, trecu la casa de nebuni 4. Călugărul din vechiul schit De-acelaşi dor a şi murit L-au plâns nebuni, l-au plâns sihaştrii Dar cel mai mult doi ochi albaştri.
31.GLOSĂ M.Eminescu, Pro Musica Am
G
1.Vreme trece vreme vine, Toate-s vechi şi nouă toate; Ce e rău şi ce e bine Tu te-ntreabă şi socoate; Nu spera şi nu ai teamă, Ce e val, ca valul trece;
De te-ndeamnă, de te cheamă, Tu rămâi la toate rece. Am
G
Dm
Am
2.Tu rămâi la toate rece De te-ndeamnă, de te cheamă; Ce e val, ca valul trece, Nu spera şi nu ai teamă; Te întreabă şi socoate Ce e rău şi ce e bine; Toate-s vechi şi nouă toate: Vreme trece, vreme vine.
32.VISUL C
Am
Dm
G
1.A fost odată un vis frumos cu un băiat şi-o fată A fost un vis cam dureros de te rănesc mă iartă. A fost un vis născut în munţi, crescut la o cabană Umbrit de brazi înalţi cărunţi ce astăzi se destramă. R: De ce va destrămaţi uşor Voi vise pe poteci În amintirea munţilor Să dăinuiţi pe veci. 2.Cad stelele ard lumânări pe-al muntelui altar Vin cerbii iarăşi pe cărări pădurile tresar Izvoarele în şopot lin vestesc iubirea noastră Iar ale tale vise vin să-ţi bată la fereastră. 3.Rămâi cu bine visul meu şi s-auzim de bine Te voi păstra în gând mereu voi fi mereu cu tine Iar cel ce va veni apoi pe munte tu să-l aduci Vă voi veghea pe amândoi pe creste de-ai să-l urci. R: Să nu vă destrămaţi uşor ...
33.BALADA FULGERATĂ DE VÂNT C
1.Rău mă dor ochii mă dor G
F
C
De durerea frunzelor. Am
G
R: Şi mă duc şi iar mă duc G
Fm
C
Până la izvor sub nuc Şi mă fac şi iar mă fac Lemn de brad şi lemn de fag.
2.Rău mă dor picioarele De bătut cărările. 3.Rău mă dor ochii mă dor De lumina stelelor. 4.Unde au plecat nu ştiu Dar mi-e sufletul pustiu. 5.Şi-am să merg fără să ştiu Dus de dorul meu târziu.
34. COLIND A
E
A
1. Când soarele răsare A
D
A
Şi cerul nori nu are A
D
Îmi vine să mă duc A
Munţii din nou să-i urc E
A
Cabană cu cabană. 2. Cărarea este plină De umbră şi lumină Iar brazii mă aşteaptă Cu cetina lor toată Blândeţe să-mi împartă. 3. Iar fete-n poieniţa Pun flori în coroniţă Şi-aleg din sânziene Parfum şi mângâiere ªi-aleg iubirea toatã.
3.Buzele tale pe buzele mele Sunt în adâncul nopţii mai grele Mâinile tale flăcări în noapte Roiuri de stele, roiuri de şoapte.
35.ANTIPRIMĂVARA Am
Dm
1.Ce dacă vine primăvara G
C/E
Atâta iarnă e în noi Că martie se poate duce Cu toţi cocorii înapoi
În noi e loc numai de iarnă Vom îngheţa sub ultim ger Orbecăind pe copci de gheaţă Ca un stingher spre alt stingher. Am
Dm
G
R: Primăvară, care-ai fost Cm
Am
Nu veni, n-ai nici un rost Dm
E
Poţi să pleci suntem reci Am
E
Iarna ni-i pe veci. 2.Şi vin din patriile calde Cocorii toamnei ce trecu Şi cuiburi şi-au făcut la streşini Şi lângă mine nu eşti tu Ninsori mai grave decât moartea Au fost şi sunt şi vor mai fi La mine-n suflet este vifor Şi vin nebuni să facă schi. 3.Şi ninge până la prăsele Ninsoarea-mi intră-n în trupul tot Un dans de oameni de zăpadă Ce îmbrăţişarea n-o mai pot La noi e iarnă pe vecie Doi foşti nefericiţi amanţi Ia-ţi înflorirea, primăvară Şi toţi cocorii emigranţi.
36.ACTORUL V Şeicaru Am
E
Am
1.Actorul a ieşit în stradă E
Am
Să-şi cumpere ceva salam, E
Am
Era în haine de paradă E
Am
Ca Voievod peste un neam. Dm
Am
Dm
Am
R: O, biet actor, o, biet artist Dm
Am
E
Am
Rolurile mor viaţa e un teatru trist. 2.Printre maşini, printre tramvaie Actorul se grăbea firesc
Urma să vină-un nor de ploaie Perucile se despletesc. 3.Şi când s-a aşezat la coadă Cu paloş mantie şi scut Deodată oamenii din stradă Ca Voievod l-au cunoscut. 4.S-au dat deoparte cu sfială Mulţimea toată murmura Văzându-i hainele de gală "Să ne trăieşti Măria Ta!" 5.Dar ploaia a venit deodată Şi ei văzând cu ochii lor Şi-ntreaga-i faţă demachiată I-au aruncat un fel de plată: "Lăsaţi-l dracu', e-un actor!"
37.LA ADIO A.Păunescu Am
Dm
1.Se află litere şi farduri G
C
E
Şi nişte munţi sunt între noi Am
Dm
Dosare-nchise, triste garduri G
E
Şi nici n-o să mai vină apoi. În pragul iernii absolute Sărută-mi tâmpla albă, hai Şi-apoi scufundă-te şi du-te În orizontul altui grai. Dm
G
R: Nici nu pot nimic să-ţi spun C
Am
Pe curând sau rămas bun Dm
Am
E
Am
Apăru, numai nu, la adio tu. 2.De ce să-ţi spun la revedere N-aş mai avea nici un motiv "Adio" drepturile-şi cere Că te-am pierdut definitiv. Şi de la mine până la tine Cuvântul însuşi va-ngheţa Nici să te strig nu ştiu prea bine Iubita mea, pierduta mea.
3.Când te-am văzut ultima oară Ştiai şi tu, plângeai şi tu Şi-ai plecat cu tot cu gară Nici tren nu mai există, nu. Eu m-am întors încă o dată Voiam să vin pe urma ta Dar unde-i linia ferată Parcă a luat-o cineva. 4.Eu ţi-aş mai spune amănunte Destinul de-aş putea să-l schimb Iubita mea de peste munte Iubita mea de peste timp. Pe cea de-atunci n-o voi găsi-o Şi eu acela am murit Sub cinic nuclear adio Noi bietul cuplu pârjolit.
38.COLINDUL GUTUII Am
Dm
E
1.Dulce galbenă gutuie cum şi eu bălai eram Dm
Am
E
Am
Mi-a pus mama o gutuie ce se coace-ncet la geam Aş muşca-o dar mă doare mă cuprinde-un fel de jind Iar acum că trece anul parc-o văd îmbătrânind. Am
E
Am
E
Am
E
Am
R: Galbenă gutuie dulce amăruie Dm
Am
E
Am
Lampă la fereastră toată iarna/ viaţa noastră. 2.Mama mea n-avea nici globuri nici beteală şi nici stea Sărbătorile de iarnă ce gutui le-mpodobea Mi-a pus mama o gutuie la fereastra dinspre drum Şi o văd cum luminează n-am putere s-o consum. 3.Parcă are-n ea ceasornic şi al mamei plânset sfânt Luminează şi se stinge o gutuie pe pământ Luxul mamei cel mai mare când copii ne mai simţeam Era pâinea de pe masă şi gutuia de la geam.
39.LA RĂZBOI A
D
1.M-am aplecat să te sărut E
A
Dar miroseam a praf de puşcă A
B7
Şi-am luat un drepţi ca de recrut E
A
Cu palma-ntinsă pe vipuşcă. Când şoapta serii aşternea Lungi umbre pe zăpadă În palmă sânul tău avea Conturul de grenadă. A
D
A
B7
E
R: Am venit să plec înapoi stă războiul între noi A
D
A
B7
E
Te iubesc dar plec înapoi c-aşa-i datul la război. 2.M-am răzvrătit în seara oarbă Cuprins adânc de sete Şi îmi creşteau durut în barbă În loc de ţepi doar baionete. Te-am învelit în umbra mea Ca într-o plasă de mascare Iar sus pe cer ne căuta Un avion de vânătoare. 3.Acum te las iubita mea Din altă emisferă Şi-n loc de inimă aş vrea Să am în piept o mitralieră. Şi dacă viaţa-i ca o carte La mine-i gata carte Hei, băieţi în această noapte Eu vreau să mă cunun cu moartea.
40.PUTEREA SĂ ALEGI Am
Dm
G
C
1.Între noi e atâta pământ, Echilibrul e frânt Şi nu ştiu de ce sunt cât mai sunt În grădina cu lujerul frânt. R: Între noi sunt şi vârste şi legi Şi dreptul ce-l ai să mă negi Dar ca oameni şi vii şi întregi Eu îţi las puterea s-alegi.
E
A
2.E un film idiot, insolent Viaţa-n care te duci spre urgent Şi pe-al cărui murdar firmament Scrie grabnic "The End" . 3.Şi dintre florile anilor tăi Vor lua şi cei proşti şi cei răi Dar te rog cât ai încă văpăi Dă-i inimii tale mai dă-i.
41.TEAMA Dm
A
Dm
1.Mi-este tare teamă de frunzele moarte Teamă de pajiştile de rouă pline, Îndat-am s-adorm, dacă nu mă trezeşti Inima-mi rece-o voi lăsa lângă tine. Dm
G
Dm
R: Ce sună departe aşa, dragostea? Dm
A
Dm
A
Vântu-n ferestre, dragostea mea. 2.Ţi-am pus coliere cu muguri de zori De ce pe-acest drum mă laşi nimănui? De pleci prea departe pasărea-mi plânge Şi nu-şi va da vinul via verde pe Grui. 3.Sfinx de zăpadă, tu niciodată N-ai să ştii ce mult te-aş fi iubit În acele dimineţe când plouă Şi cuibul se strică pe creanga uscată.
42.TOTUŞI, IUBIREA A.Păunescu Am
Dm
1.Şi totuşi e stare de veghe Am
E
Am
Şi totuşi murim repetat Am
Dm
Şi totuşi mai cred în pereche E
Am
Şi totuşi ceva s-a-ntâmplat. Motoarele lumii sunt stinse Reţele pe căi au căzut
Un mare pustiu pe cuprins e Trezeşte-le tu cu-n sărut. Am
Dm
R: Şi totuşi există iubire, E
Am
Şi totuşi există blestem Dau lumii, dau lumii de ştire Iubesc, am curaj şi mă tem. 2.Şi tu şi iubirea există Şi moartea există şi ea Îmi place mai mult când eşti tristă Tristeţea, de fapt, e a ta. Ce spun se aude aiurea Mă-ntorc la silaba dintâi Prăval peste tine pădurea Adio, adică rămâi.
43.COLINDUL MÂINILOR TRUDITOARE A.Păunescu V.Socaciu C
G
1.Colindăm aceste aspre mâini, la mulţi ani şi soare C
G
C
Vouă făcătorilor de pâini mâini nemuritoare. Colindăm în era cu atom la mulţi ani şi soare Floarea mâinii fiecărui om mâini nemuritoare. G
F
G
Am
G
F
G
R: Voi ce-aţi învăţat a construi la mulţi ani şi soare G
F
G
Dulce staţi pe creştet la copii mâini nemuritoare. 2.Măini de muncitor şi de ţăran la mulţi ani şi soare Mâini trudind la fiecare ban mâini nemuritoare Semnul vostru e blazonul sfânt la mulţi ani şi soare Al puterii noastre pe pământ mâini nemuritoare.
44.ULTIMA ZI Em
1.Dacă va veni cea din urmă zi Am
Em
B7
S-o trăim măcar pe ea frumos Em
Să plecăm în munţi unde-s numai punţi Am
B7
Em
Unde merg şi vulturii pe jos.
C
Am
Em
R: Ce a fost a fost B7
Em
Ce va fi va fi Am
B7
Em
Uite c-a venit ultima zi. 2.S-avem nişte vin să dormim puţin Cu anestezii de cabernet Eu să te ascult iar tu să taci mult Să ne depănăm viaţa încet. 3.Iar la cap de zi pentru a sfârşi Mergem amândoi ca nişte proşti Viaţa noastră-n doi va avea apoi Un târziu zadarnic happy end.
45.RUGĂ PENTRU PĂRINŢI St.Hruşcă Am
Dm
G7
C
( E)
1.Enigmatici şi cuminţi terminându-şi rostul lor Am
Dm
G7
C
( E)
Lângă noi se sting şi mor dragii noştri dragi părinţi Dm
C
Dm
F
E
Cheamă-i Doamne înapoi şi aşa au dus-o prost Dm
Am
F
E
Am
Şi fă-i tineri cum au fost, fă-i mai tineri decât noi. 2.Pentru cei ce ne-au făcut dă un ordin dă ceva Să-i mai poţi întârzia să o ia de la-nceput Au plătit cu viaţa lor ale fiilor erori Doamne, fă-i nemuritori pe părinţii care mor. 3.Ia priviţi-i cum se duc ia priviţi-i cum se sting Lumânări în cuib de cuc parcă tac şi parcă ning Plini de boli şi suferinţi ne întoarcem în pământ Cât mai suntem cât mai sunt mângâiaţi-i pe părinţi. 4.Pe pământul tot mai greu despărţirea-i tot mai grea Sărut mâna tatăl meu sărut mâna mama mea Dar de ce priviţi aşa fata mea şi fiul meu? Eu sunt cel ce va urma dragii meu mă duc şi eu. Fine: Sărut mâna tatăl meu sărut mâna mama mea Rămas bun băiatul meu rămas bun fetiţa mea Tatăl meu, băiatul meu, mama mea , fetiţa mea ...
46.PĂMÂNTUL DEOCAMDATĂ A.Păunescu, M.Vintilă Bm
A
1.Timpul vieţii ni-i scurt Bm
Hai să-l facem curat G
Trăiesc unii din furt A
D
Alţii doar din ce au dat. Sunt săraci şi bogaţi Laşii scuipă pe prag Voi ce-n lumină zburaţi Pân' la cer vă urcaţi A
Pe spinări de noi sclavi. D
G
R: Pe pământ avem de toate A
D
Şi mai bune şi mai rele A
D
Şi-nchisori şi libertate G
A
D
Ce-am putea şi nu se poate G
A
D
Şi noroi şi stele. 2.Voi ce-n lună plecaţi Cu-ale voastre izbânzi Nu uitaţi c-aveţi fraţi Pe planetă flămânzi. Pâinea lor o mâncaţi Printre stele zburând Voi degeaba zburaţi Când cei subdezvoltaţi Se târăsc pe pământ. 3.Lumea-i plină de răi Şi de doctori docenţi Şi de măşti şi de vămi Şi de mari inocenţi. Fiindcă naşteţi copii Apăraţi-i luptând Doborâţi monştrii vii Ce de-un veac de vecii
Norii pun pe pământ. 4.Între cei care trag Şi cei care sunt traşi Nu e loc de vreun steag E o groapă de paşi. Între ei sunt sudaţi Cu un strâmb ideal Cum sunt bine legaţi Condamnatul de laţ Şi biciuşca de cal R: Şi ruină şi cetate Genii mari şi frunţi tembele Vânt stă şi vânt ce bate Şi martiri dar si lichele Nedreptate şi dreptate Ce-am putea şi nu se poate Şi noroi si stele.
47.JURĂMÂNT LA PUTNA C
G
F
G7
C
G
1.Luaţi-vă-n braţe copiii ca pe straşnice arme C
G
F
G7
C
Şi haideţi cu toţii la Putna unde Măria Sa doarme Doamne a toată Moldova, nu ne-am făcut de ruşine Sufletul nostru te cheamă are nevoie de tine. C
G
R: Ridică-te Ştefane şi vezi-ţi fiii! F
G
C
G
Că vremea în lume e grea C
G
Credinţă veşnică patriei noastre F
G
C
Jurăm Măria Ta! 2.Înconjurându-ţi mormântul Ştefane, Ştefan Cel Mare Reînviază o clipă că ţi-am adus închinare Tot ce-ai visat aşa fie precum lăsatu-ne-ai slava Casă a Dacilor liberi este şi fi-va Moldova. 3.Suntem aici toţi plăieşii, iar un poet mereu-ngână Trageţi din clopotul Putnei tragica doină română Cu înnoită putere neamul întreg să tresară
De la mormântul lui Ştefan să ne rugăm pentru ţară.
48.DOR DE EMINESCU A.Păunescu G
A7
D
G
1.Într-o lume relativă ce-a făcut şi-a desfăcut E
A7
D7
Eminescu-i remuşcarea dorului de absolut Dacă unul şi cu unu nu mai vor să facă doi Eminescu este chipul infinitului din noi. G
D
A7
D
A
D
G
E
A
D7
2.Fără el oricare lucru şi-ar urma cărarea sa Fără el chiar steaua noastră dintre stele ar cădea Pe pământul vechii Dacii când mai mare când mai mic Dacă n-ar fi Eminescu viaţa nu ne-ar fi nimic. 3.El Moldovei îi e fiul şi Munteniei nepot L-a-nfiat întreg Ardealul, Eminescu-i peste tot Într-o lume relativă mai avem un nume sfânt Eminescu-i România tăinuită în cuvânt.
49.MIELUL D
A
D
G
D
A
D
Und' te duci tu, mielule? La păşune, domnule. Ce să faci tu, mielule? Să pasc iarbă, domnule. Cin' te mână, mielule? Ciobănaşul, domnule. Ce asculţi tu, mielule? Fluieraşul domnule. Ce se-aude, mielule? Ce auzi tu, mielule? Coasa-n iarbă, domnule. Plângi de frică, mielule? Nu plâng, nu plâng, domnule Eu n-am lacrimi, domnule Am corniţe, domnule. Nu plângi nu plângi, mielule? Nu plâng, nu plâng, domnule Plâng ciobanii, domnule Latră câinii, domnule. Cin' te taie, mielule? Măcelarul, domnule. Cin' te mâncă, mielule? Dumneavoastră Domnule. Cine moare, mielule? Şi noi mieii, domnule Şi voi domnii, domnule Noi cu toţii, domnule. Ce rămâne, mielule? Acest cântec, domnule.
50.VOI SUFERI Am
Dm
1.De ce mă faci să nu am glas G
C
Acum când îmi iau bun rămas? Am
Dm
De ce mă faci să plâng acum E
Am
Când e un simplu rămas bun? Am
Dm
R: Voi suferi, voi suferi G
C
Dar te rog nu reveni Am
Dm
Îmi e de-ajuns E
Am
Nu mai vreau nici un răspuns. 2.A fost un joc copilăresc A fost o întâmplare Nu mi-am dat seama cât te iubesc Şi-acum ce rău îmi pare. 3.Nu căuta nici un motiv Căci te-am pierdut definitiv Acum când sunt un biet străin A cărui viaţă e un chin. 4.Urmează-ţi calea bun rămas Mergând uşor cu al tău pas Tu du-te nu privi-napoi Şi fie-ţi pasul mai vioi.
51.DELIR Ana Blandiana Am
Dm
1.Trăim fiecare c-o dragoste-n noi G
C
Iar eu pentru tine, iar tu pentru alta Am
Dm
Şi focul ne mistuie crunt pe-amândoi Am
E
Eu ard pentru tine, iar tu pentru alta. Dm
Am
Şi focul ne mistuie crunt pe-amândoi Dm
E
Eu ard pentru tine, iar tu pentru alta.
Am
Dm
R: Şi ce ne rămâne să facem G
C
Când dragostea nu ştie decât să dezbine Dm
Am
Trăim să iubim, trăim să iubim, Dm
E
Deşi tu pe alta, eu totuşi pe tine, (numai pe tine). 2.Aştept un cuvânt, aştept un cuvânt, Iar eu de la tine, iar tu de la alta Obrazul şi-n vis ţi-l văd delirând Iar tu în visare nu vezi decât alta. Obrazul şi-n vis ţi-l văd delirând Iar tu in visare nu vezi decât alta.
52.MICUŢA BLONDĂ G
Em
1.Am cunoscut odată o mică blondă C
D
Şi viaţa mea de-atuncea s-a schimbat Nu pot dormi deloc căci mica blondă Mă urmăreşte pas cu pas neîncetat. G
Em
C
R: Da, da te iubesc micuţa mea D
G
Em
C
D
Te rog, nu mă uita. 2.Nu pot rosti iubirea-n trei cuvinte Nu pot rosti oricât aş încerca Şi de acuma înainte Eu îţi propun să fii iubita mea. 3.Pieriţi voi flori, apui tu soare, Iubita mea s-a îmbrăcat în alb Şi nu există nici o floare Şi nici un soare-atât de cald ca ea.
53.OCHII CĂPRUI C
1.Iubeam şi eu cândva doi ochi căprui Am
Plângeam şi eu cândva de dorul lui Dm
Dar ce păcat ca ochii lui minţeau G
Iar eu ca niciodată îi iubeam Mai exista o fată în viaţa mea Pe care o credeam prietena mea Dar mai târziu am aflat de fapt cine era Şi am aflat ce dragoste-mi purta. R: Plângeam când îi vedeam împreună Plângeam când îi vedeam ţinându-se de mână Plângeam când îi vedeam întâmplător Dar nu ştiam că-i urmăresc de dor. 2.Dar astăzi cred că m-am îndrăgostit Nu ştiu ce s-a-ntâmplat, dar e adevărat Nu e băiatul meu cu ochi căprui Acesta-i are albaştri - albăstrui Sper să nu mai existe o altă fată Să se-ntâmple iar ca altădată Dar îmi amintesc mereu de ei Doi ochi căprui ce i-am iubit doar eu.
54.ADELINA C
Am
Dm
G
1.Adelina e o fată-naltă cu mers lin Cu păr lung cu faţa albă ca o floare de crin Ochii ei adânci şi negri de curând m-au vrăjit I-am chemat în faptul serii dar sunt de neregăsit. C
Am
D
G
R: Alo, alo , alo ... 2.Dar acum o săptămână mi-a fost teamă să-i vorbesc Să o prind uşor de mână tainic să îi şoptesc Caut iar înverşunat dau mereu telefon Aşteptând glasul visat dar aud acelaşi ton. 3.Dar acum o săptămână Adelina a apărut Mi-a zâmbit, i-am dat o floare şi un tainic sărut Din acea zi pentru mine totul s-a schimbat Adelina e cu mine, totul e minunat.
55.IUBITO Am
Dm
1.Cum stăm în faţa toamnei muţi G
C
Sporeşte-mi inima c-o dragoste, c-un gând Am
Dm
Solar e tâlcul ce tu ştii oricând G
C
E
Atâtor lucruri să-mprumuţi. Am
Dm
G
R: Iubito, îmbogăţeşte-mi cântăreţul Mută-ţi cu mâna ta în suflet lacul Şi ce mai vezi, văpaia şi îngheţul, C
E
Dumbrava, cerbii, trestia şi veacul. 2.O, lumea dacă nu-i o amăgire Ne este un senin veşmânt, Că eşti cuvânt, că eşti pământ Nu te dezbraci de ea nicicând. 3.O, lumea e albastră haină În care ne cuprindem strânşi în taină Ca vara sângelui să nu se piardă Ca vraja basmului mereu să ardă.
56.VAGABONZI C
Am
1.Noapte şi zi te-am căutat Dm
G
Dar nu te văd, te strig mereu Şi nu apari, şi-mi pare rău Ce să-ţi mai spun, este târziu Şi nopţi de foc voi rătăci Coşar hoinar, fără noroc. 2.Vagabonzi pe străzile iubirii Hoinăresc în căutarea ta Nu te ştiu Rog să mă-ndrepte plopii Spre geamul tău La care atârn-o stea.
57.OCHII VERZI Am
E
1.Tu în viaţă cât trăieşti Am
Ochii verzi să nu-i iubeşti Că ei sunt înşelători Şi te fac să îi adori. Am
Dm
R: Prima mea iubire, prima amăgire E
Am
E
Primul meu suspin de dragoste şi dor Am
D
Nu te las uitării, nici chiar alinării, E
Am
Nu te pot uita aşa uşor. 2.Ce-ai avut cu inima mea Când mi-ai spus că mă iubeşti? Ţi-ai bătut doar joc de ea Şi acum mă părăseşti.
58.MAI ŢII MINTE SEARA-N CARE? G
Em
1.Mai ţii minte seara-n care C
D
Eu ţi-am spus că te iubesc? M-ai privit cu nepăsare M-ai făcut ca să roşesc. R: Nu te mai iubesc Şi aş vrea să ştie orişicine Cum te-am iubit Iar tu ai râs, ai râs de mine. 2.Te credeai o preafrumoasă Cosânzeană din poveşti N-ai ştiut ce e iubirea Şi acum mă părăseşti. 3.Azi iubesc o altă fată Altă dragoste-am găsit Nu-i ca tine de frumoasă Dar o iubesc şi sunt iubit.
59.ÎMI PARE RĂU Am
E
1.Frumoasă-i luna în amurgul serii, Am
Şi noaptea ce te-ndeamnă s-o priveşti Am
E
Dar grele-s clipele durerii Am
E
Am
Atunci când tu adio îmi şopteşti. Am
Dm
G
R: Îmi pare rău, iubirea mea C
Am
De tot ce-a fost şi va urma De trupul meu şi dragostea Ce ţi le-am dăruit cândva. 2.Ai dispărut ca barca-n largul marii De mine ai fugit şi m-ai uitat Eu nu te-am dat nicicând uitării Şi te iubesc cum te iubeam altădat'.
60.EPILOG G.Topîrceanu Am
1.Lângă ţărmul tristei mări Dm
M-am oprit pe-o stâncă G
C
Apa tremura spre zări E
Verde şi adâncă. 2.Sufletu-mi împovărat De-o iubire moartă, Se ridică neîmpăcat Şi ce el o poartă. 3.Cum îşi duce greu în zbor Vulturul de mare, Peste valuri călător Prada moartă-n gheare...
61.DELIRUL Am
Dm
1.Curând va fi o noapte lungă E
Am
Şi fără tine-mi va fi greu Iubita mea vino la mine Te aştept să vii de Anul Nou. Am
Dm
R: Râd şi plâng şi te strig delirând G
C
E soare e ploaie e cald şi e vânt
Am
Dm
Din somn mă trezesc şi tresar speriat E
Am
Dar nu-i nimic doar am visat. 2.De vrei să vii curând cu munţii La marea mea cu valuri verzi Să ne jurăm credinţă pururi Să nu te pierd să nu mă pierzi. 3.Tu nu ai timp tu nu ai suflet Nimic din tine n-ai să-mi dai Când vii şi pleci şi nu rămâne Nimic din serile de mai. 4.Când te-am văzut ultima oară Ah, ce frumos tu m-ai privit Nu pot să uit a ta privire Şi parc-o văd şi parc-o simt. 5.Şi de vei face-o nouă punte Să n-o arunci în amintiri Şi lasă-mă să vin la tine Cu braţul plin de trandafiri. 6.Curând va fi o noapte lungă Şi fără tine-mi va fi greu Iubirea mea te rog revino Te-aştept să te întorci mereu.
62.LAVINIA C
1.Anii au trecut Am
Şi-mi amintesc Dm
De ochii dragi G
Pe care îi iubesc. R: Lavinia, o da Tu ai plecat din viaţa mea Lavinia, o da Tu eşti şi-ai fost iubirea mea. 2.Nu pot să cred
Că ochii tăi mă mint Chiar şi acum Luminile se-aprind.
63.CIREŞUL Am
1.Nu-i loc pentru iubire pe pământ Dm
Am
Ofelia pe ape s-a-necat Actorii joacă-n Hamlet, rolul sfânt E
Am
Sub zodia fatalului păcat. Veneam din ţară-n ţară spre a mea Şi undeva, nici nu mai ştiu precis Un vameş îmi ucise poza ta Iubirea e un lucru interzis. Am
Dm
R: E un cireş, e un cireş, cireş sublim G
( E)
Am
Care ne-aşteaptă să-i fim hoţi, să-l jefuim. 2.Dar tu iubita mea poţi să şi mori Eu te păstrez întreagă ca şi ei Degeaba te tot vând neguţătorii Sclavia lor n-ai timp să o observi. De gen neutru e acest destin Care pe oameni vrea să-i ţină reci Dar noi in masculin şi feminin Ne-am împărţit, ne-om împărţi pe veci. 3.Iubirea e-o anexa pentru mulţi Rulota unei vesele maşini Dar noi sălbatici, tineri şi desculţi Ne vom iubi trecând prin foc şi spini. Iubirea nu e târgul indecent În care dăm ce ni se dă-napoi Legalizată-n orice parlament Această conspiraţie în doi.
64.ZIUA G
Em
C
D
1.Ziua mă gândesc doar la tine Noaptea somnul nu-mi vine cred că te iubesc... Sună, sună, sună telefonul Eu ridic receptorul vocea ţi-o ascult...
R: Dacă mă gândesc - bis Cred că te iubesc -bis Dacă nu gândim Apoi sigur ne iubim. 2.Sună, sună, sună chitara Aş cânta toată seara Pentru tine-aş cânta Nu, nu, nu ies afară Am de învăţat, mama nu mă lasă nu, nu, nu.
65.PUŞTOAICO Em
Am
1.Puştoaico , tu ai sânge de viperă B7
Em
Puştoaico, îţi spun adio şi te las. Em
Am
Em
R: Da, da tu ,tu mi-ai înşelat simţămintele B7
Em
da, da ,da tu, tu , mi-ai rănit inima. 2.Puştoaico , ţi-am fost suflet prea credincios Puştoaico, de-acum nimic nu are rost.
66.FELIA G
Em
1.Ieri te-am ginit la o chindie C
D
Erai cu altul pe felie Mi-ai spus atunci ca sunt tip bine Şi ai dansat numai cu mine. R: Felia mea, iubita mea, tu eşti toată viaţa mea Felia mea iubita mea mor şi nu te pot uita. 2.M-ai întrebat mergem la bar Eu ţi-am răspuns "Păi nu ţi-e clar ?" Pahare-n grup, noi am golit Şi amândoi ne-am matolit. 3.Vrăjeai odată despre şcoală Dar ne-am prins că e vrăjeală
Ţi-am spus atunci "hai că nu ţine Eşti paralelă ca şi mine". 4.Ne-am îmbătat odată cui În Casa Tineretului Dar ne zâmbeam meseriaş Căci eram unici în oraş. 5.Şi uite-aşa aş vrea să mor Într-un vagon de tren pe hol Gagicile să mă iubească Şi toţi naşii să mă cinstească.
67.BING BANG C
1.Te-am întâlnit , bing-bang C
În cimitir , bing-bang G
Pe piept aveai , bing-bang C
Un trandafir , bing-bang. R: Şi cântam şi dansam Printre cruci ne legănam Pasărele ciripeau Cirip-cirip, şi crau-crau. 2.Te-am mângâiat , bing-bang Pe craniul gol , bing-bang Iar din ochi-ţi ieşea , bing-bang Un viermişor, bing-bang. 3.Te-am sărutat , bing-bang Pe maxilar , bing-bang Tu m-ai muşcat , bing-bang Involuntar, bing-bang.
68.GAŞCA Am
1.Mormane de scrisori, E
Îmi amintesc de vremea aceea E7
Când colindam pe străzi Am
Şi nu ştiam ce e femeia. C
Prin parcul înverzit Dm
Şi cu caietu-n buzunar E
La şcoală când mergeam Am
E
Am
Păream un mic hoinar. A7
Dm
Am
R: Hei, unde e gaşca de altă-dată? E
Cu care-o făceam lată E7
Am
Prin baruri colindând Hei, gaşca cheflie de-altădată E azi împrăştiată Dar n-am s-o uit nicicând. 2.La şcoală când mergeam, când şi când Şi gândul nu-mi era la carte Pe fete le ciupeam Şi gândul îmi zbura departe. Cu sticla-n buzunar Şi "Mărăşeştiul" în pachete Îmi amintesc cu aceeaşi sete De vremea când eram şcolar. 3. Dar anii au trecut Şi ani în şir încă vor trece Noi ne vom despărţi Şi vom avea inima rece. Nevasta-ţi va striga "Mai stai acasă, măi bărbate!" Dar noi ne vom aduna Şi astfel vom cânta:
69.INIMĂ DE ŢIGANCĂ A
E
A
D
A
1.Inimă de ţigancă, inimă de romancă D
Inima mea te vrea, să-mi fii alăturea E
A
Inimă de ţigancă .
A
2.Şi mama a fost neagră, lui tata i-a fost dragă Pe mine m-au făcut să beau să râd să cânt Inimă de ţigancă . 3.I am a lovely gipsy, I am a lovely gipsy I sing I sing for you, I dance I dance with you I am a lovely gipsy . 4.Je suis une belle gitanne, je suis une belle gitanne Je chante, je chante pour toi, je dance, je dance pour toi Je suis une belle gitanne . 5.Io sono la gitanna, io sono la gitanna Io amo, amo te, io canto, canto te Io sono la gitanna .
70.TREC ŢIGANII Am
E
1.În căruţe colorate trec ţiganii Am
O ţigancă-n părul ei şi-ascunde banii Dm
Am
Alta într-un colţ de cort dă cu ghiocul E
Am
Să-i ghicească unei fete mari norocul Un ţigan cântă cu foc dintr-o vioară Când peste căruţe iar se lasă seara. Am
E
R: Trec ţiganii, trec, Am
Se duc şi petrec Dm
Trec ţiganii, nu se mai opresc E
Am
Dar ei se iubesc. Am
Dm
Am
E
Am
La, la, la, la, la ... 2.La o margine de sat au aprins focul Iar în jurul focului au încins jocul Noaptea e cu luna plină fermecată Seara cu ţiganii n-o uiţi niciodată Caii pasc pe câmpul verde liniştiţi, Iar ţiganii dorm în corturi fericiţi.
71.ŢIGĂNCUŞA Am
E
1.La o margine de sat Am
E
Am
Stă o şatră de ţigani Dm
Am
O ţigancă frumuşică E
Am
E
Am
Mi-a zâmbit de sub castani. Dm
Am
R: Ţigăncuşă eşti frumoasă Am
Ţigăncuşa mea E
Te iubesc de-o viaţă Am
E
Am
Şi nu te pot uita. 2.Trece vara, vine iarna, Pleacă şatra de ţigani Şi cu ea pleacă ţiganca Ce-am iubit-o sub castani. 3.Trece iarna, vine vara, Vine şatra de ţigani Dar ţiganca frumuşică A fugit cu alt ţigan.
72.TANGO ŢIGAN Em
C
1.Cândva de mult un crâng de brazi D
Em
Părea un vechi castel Şi-o satra de ţigani nomazi Au poposit la el. R: la la ... 2.Şi-aveau ţiganii ochi adânci Şi galbeni prinşi în plete Şi-aveau cu ei un cârd de ţânci Şi-un cârd de negre fete. refrern a,a,a,aa,aa,aaaaa 3.Cândva un tânăr castelan
Privind prin vechi ferestre Zări o fată de ţigan Frumoasă ca-n poveste. aaaa,aaaa,aaaaaa,aaaooooooo salalalaalaalala 4.Iubita mea, frumoasa mea Cu drag să fii aş vrea Stăpână de acum mereu A sufletului meu. 5.Trecu un an mai mult de-atunci Şi-n patul de mătasă Frumoasa fată de ţigan Era de-acum crăiasă. 6.Trecu încă doi ani de atunci Ţiganii plini de praf şi fum Lângă castelul solitar Au poposit în drum. 7. Odorul meu, iubitul meu Eu libertate vreau Să hoinăresc mereu mereu Adio, dregul meu.
73.ŞATRA Am
G
C
1.Trece şatra de ţigani F
C
Azi aici mâine colea Dm
Am
Cu ţigănci cu flori în păr E
Am
E
Am
Şi cu sânii ca un măr. 2.N-am nici haine nici pantofi N-am nici casă nici noroc În căruţă m-am născut Din căruţă ştiu să cânt. 3.Ţiganco cu bani în păr Şi cu sânul ca un măr Hai cu mine-n lumea mare Să bem viaţa din pahare.
4. Măi române, măi române Du-te singur fără mine Nu las eu ţiganii mei Nici să-i dai tu mii de lei.
74.CARAVANELE A
1.Şi-aseară au venit D
E
A
Ţiganii în satul meu Câinii toţi lătrau Şi ţigăncile dansau. R: Caravanele, caravanele Ia uitaţi ţigăncile! Caravanele, caravanele Cum le joacă fustele. 2.Şi-n şatră era O ţigancă frumuşa Cine o vedea De ea se îndrăgostea. 3.Şi-un băiat din sat De ţigancă a aflat Şi la ea s-a dus Şi norocul i l-a spus. 4.Constantin te cheamă Dragă călătorule Eşti băiat de seamă Dar te strică fetele. 5.Şi-aseară au plecat Ţiganii din satul meu Câinii toţi lătrau Şi ţigăncile dansau.
75.OMUL PĂDURII Ducu Bertzi A
D
A
1.Fost-am omul pădurii A
D
E
A
Şi nu m-or mâncat lupii. A
D
A
E
R: Hai ţurai şi ţurai! A
D
A
E
A
Hai ţurai şi ţurai! 2.Că nici lupii nu-s nebuni Să mănânce oameni buni. 3.Coborâi din deal în vale Mă-ntâlnii cu doru-n cale. 4.Doru' prinse-a mă-ntreba "Doru' ţi-i de cineva?" 5.Eu la dor am prins a-i spune "Măi dorule, măi nebune !" 6."Mai văzut-ai om frumos Să nu fie păcătos?" 7."Mai văzut-ai om de treabă Să nu-i fie lumea dragă?" 8.Fost-am omul pădurii Şi nu m-or mâncat lupii.
76.SĂRACĂ INIMA ME' Ducu Bertzi Am
Dm
Am
1.Săracă inima me'' Dm
Am
E
Am
Fost-am la doftor cu ie'. Dm
Am
R: Hai hai, inimă hai, E
Am
La multe rele mă dai Hai hai, inimă hai, Pe din gios, pe după Rai. 2.La doftor şi la potică Şi mi-or zâs că n-am nimica. 3.Poticaru' aşa mi-o zâs Leacuri la inimă nu-s.
4.La inimă este un ţâfru Cetera şi omu' mândru. 5.Măi pretine, eu şi tu Şahan n-om vide' Raiu'. 7.Fi Raiule sănătos Noi om mer' mai pe din gios. 8.Fi Raiule cu plăcere Noi mai pe din gios om mere.
77.CÂND S-O-MPĂRŢIT NOROCU' Ducu Bertzi Am
E
Am
G
1.Şi-aşa-mi vine câteodată, dorule, Am
E
Să dau cu cuţâtu-n chiatră. 2.Din chiatră să iasă foc, mai dorule, Dacă-n viaţă n-am noroc. 3.Când s-o-mpărţit norocu', mai dorule, Fost-am eu dus la lucru. 4.Şi la toţi le-o dat cu caru', dorule, Numa' mie cu paharu.'' 5.Nici acela n-o fo plin, măi dorule, Jumătate-o fo venin. 6.Nici acela nu fo ras, măi dorule, Jumatate-o fo năcaz. 7.'Nalt îi ceriul şi senin, măi dorule, D'a ma parte norii vin. 8.'Nalt îi ceriul şi-nstelat, măi dorule, D'a mea parte norii bat. 9.Şi-aşa-mi vine câte-un gând, măi dorule, Să plec pe păduri cântând.
{C
G}
78.NUNTA Phoenix Em
1.Bine-i mirelui C
D
Em
Că nu-i nimeni-n lume ca mireasa lui Uită-te la ea Ruptă e din cer şi mândră ca o stea. R: Mă, ce-om mai juca Lai, la, lai, la, la, lai Şi ce-om mai cânta, Lai, la, lai, la, la, lai, A
D
G
Em
2.Ce-om mai rupe la opinci A
D
F#
Şi-om face gropi adânci Dară nu ne vom opri Până în zori de zi. 3.Naşii mirelui, Le duc fraga, grâna câmpului, la, la Iară naşii ei Roua norilor şi florile de tei.
79.STRUNGA Phoenix Em
G
F
Dm
Em
1.În pădurea de la strungă, hei Sunt de cei cu puşca lungă, hei Care dau chiorâş la pungă, hei Sunt de cei ce-mpuşcă-n lună Care noaptea-n frunze sună Feciori de lele nebună. 2.Dă-te-n laturi, măi creştine, măi Dacă vrei să treci cu bine, măi Să rămâi cu viaţă-n tine Au voinici cu spete late Şi cu mâneci suflecate Stau cu puştile-ncărcate. 3.Văleleu ciocoi, bogate, hei Nici de-i trece din păcate, hei Să-ţi arunc doi colţi în spate Că mi-e puşca hultuită,
D
Şi mi-e ghioaga ţintuită Şi mi-e inima-ncolţită.
80.STRADA TA Iris G
D
C
D
1.Ieri am trecut pe strada ta Şi soarele se tot juca Când apărea când dispărea Din calea norilor fugea. Em
C
Em
C
D
R: Doar o privire, atâta aşteptam Em
C
A
Doar o privire mai speram. G
D
C
R2: Te voi aştepta Voi veni pe strada ta Te aştept mereu D
Fără tine mi-e greu. 2.Ai apărut la geam târziu Ce oră era nici nu mai ştiu O clipă doar tu m-ai zărit Şi te-am strigat dar n-ai venit.
81.VREMURI G
C
D
G
1.Hei, tramvai, cu etaj şi tras de cai Hei, joben, ce umblai la mon jardin Hei, bunic, cu monoclu erai şic Hei, can-can, cu picioarele-n tavan. Em
Toate-au fost la timpul lor C
D
Ceva exagerat Anii au trecut în zbor Şi lumea le-a uitat. 2.Hei, pletoşi, cu pantaloni strâmţi şi soioşi Chitarişti, zgomotoşi şi fantezişti Mini-jupe, foarte scurt şi strâns pe trup Hei, tu break îndrăcit ca un berbec. Toate sunt la modă acum Ceva exagerat
Timpul trece ca un fum Şi tot va fi uitat.
82.ANDRI POPA Phoenix D
G
D
1.Cine trece-n Valea Seacă cu hangerul fără teacă G
A
D
Şi cu pieptul dezvelit: Andrii Popa cel vestit; Şapte ani cu voinicie şi-a bătut joc de domnie Şi tot pradă ne-ncetat Andrii Popa hoţ bărbat. 2.Zi şi noapte tot călare trage bir din drumul mare Şi din ţară peste tot fug neferii cît ce pot Căci el are-o puşcă plină cu trei glonţi la rădăcină Şi-are un murg de patru ani care muşcă din duşman. 3.Şi-are fraţi de cruce şapte ce-au supt sângele cu lapte Şi nu-i pasă de nimic Andrii Popa cel voinic. D
G
A
D
R: E haiduc şi e vestit G
A
D
Andrii Popa cel voinic.
83.MUGUR DE FLUIER Phoenix D
A
Em
G
D
A
D A
1.Îmi simt sufletul mugur de fluier Ce-a doinit cântec cu şuier Pentru zilele ce-au fost trecute Pentru nopţile negre şi slute. 2.Am pornit cu roua-n picioare Ca să cânt un cântec de soare Pentru zilele ce au să vie Pentru nopţile cu iasomie. D
A
G
Em
3.Freamătul apelor Şi foşnetul codrilor În el se întâlnesc Şi sufletu-mi încălzesc. D
A
G
Em
4.Hei, hei, verde e iarba A
D
Soarele-i sus pe cer
A
Hei, hei dusă e iarna Cu dinţii ei de fier.
84.MICA ŢIGANIADĂ Phoenix Am
G
1.Trec ţigani pe drum, drumu-i plin de fum C
Em
Am
Fumu-i plin de scrum, foc ardea Vai ţigani, ţigani, gipsy şi gitani Fără cer şi ani, trec pe drum. Am
G
2.Ţigănie rai, rai care erai C
G
C
Am
E
Am
Caravan serai giacardea Raiul meu beteag de pe alt meleag Cât îmi eşti de drag, nu ştiu cum. 3.Trec ţigani prin colb, colbul este orb Orbul e un corb giacardea Cade seara-n câmp soarele-i scălămb Cortul este strâmb foc ardea. 3.Fac ţiganii foc, focu-i la mijloc Fete cu ghioc Şi cu cărţi de joc, hai noroc, noroc Vino la soroc. 4.Vino să-ţi ghicesc cărţile vorbesc Şi nu ne minţesc, giacardea Fată de caro sub cer indigo Să-ţi spun încotro foc ardea. 5.Că mulţi ani s-au scurs de când el s-a dus Cu un pui de urs pe un drum Cu belciug şi lanţ fără nici un sfanţ Spre un târg bizanţ foc ardea. 6.Zaiafet acum lăutari duium Numai tu nicicum, giacardea Noaptea de-ar veni pe pământul gri De ne-ar adormi orişicum. 7.O dar azi dar azi ceru-i de atlaz Soarele-n extaz Ei se duc la pas spre un alt popas Şatră de pripas Până nu-i mai vezi, până nu-i mai crezi
Şi din ochi îi pierzi Printre ceţuri verzi, ceţuri de livezi Vezi că nu-i mai vezi. Giacardea, cardea Gialino mura Gia mura mura Ce mişto ...
85. OCHI NEGRI, OCHI DE ŢIGAN Phoenix Am
C
G
1.Fată verde cu părul pădure Fată verde cu părul pădure Simţi cum privirea lor vrea să te fure. Am
E
G
F
E
R: Noaptea-n ei ţese ie, nimeni urma să ne-o ştie Noaptea-n ei ţese ie, zburătorii ca să vie. G
C
F
C
G
Umezi sunt de dor şi-al lor vis plin de zbor Noaptea-n ei se scaldă în priviri ca de salbă. 2.Fată verde ei te sărută Cu privirea lor cea mută Ochii negri, ochi de ţigan.
86.TE ÎNTREB PE TINE SOARE Phoenix G
1.Dimineaţa-mi strică somnul, Visurile mi le pradă A
Ca să-mi lase viaţa fadă Ornicul îmi bate gongul C
G
D
Şi-mi aduce aminte c-ai plecat. 2.Toate-mi par în jur străine Lumea-i rece fără tine Amintiri de-un gând atinse Îmi trezesc dureri aprinse Şi-mi aduc aminte c-ai plecat. C
G
R: Te întreb pe tine soare: D
G
"Dragoste murit-a oare?" Te întreb pe tine soare: "Dragostea murit-a oare?" 4.Împreună ne-înţelegem Ne uneşte aceaşi soartă O stricăm şi iar o dregem Mai din joacă, mai din ceartă Dar mi-aduc aminte c-ai plecat. R: Te întreb pe tine soare: "Mă vezi tu pe mine oare?"
87.VIS DE PRIMĂVARĂ M. Vintilă C
Am
1.O cameră micuţă dar de prieteni plină F
Em
Ce-aveau şi foc în suflet şi-n ochi aveau lumină F
C
Idei musteau în aer să stai şi să tot stai G
Am
Şi asta a fost totul în acea zi de mai F
G
C
Şi asta a fost totul în acea zi de mai. 2.Ştiam ce-i rău şi bine în lumea de afară Vorbeam de poluare, ce bine e la ţară Că banii nu contează, dar e grozav să-i ai Şi toate-au fost grozave în acea zi de mai. 3.Aveam muzică bună fumam dintr-o ţigară În cameră doar zâmbet afară cer şi soare Şi de erai acolo pierdut şi tu erai Uitat de tot şi toate în acea zi de mai. 4.S-au dus ai mei prieteni, s-a dus şi acea clipă Mai zboară fiecare bătând dintr-o aripă Trăiesc, mai râd, fac glume, sunt sănătoşi dar vai, Acum nimic nu este ca-n acea zi de mai. 5.Şi cum doresc acuma să fim iar împreună Pierdut între prieteni ce visul şi-l adună
Şi aş da totul, totul, şi locul meu din rai Ca viaţa mea întreagă să fie-o zi de mai.
88.VINOVAŢII FĂRĂ VINĂ Florian Pitiş G
1.Sunt curat la trup curat la suflet Am
Vreau să-i înţeleg şi să iubesc G
Nu contează cât de lung am părul D
G
Important e cât şi cum gândesc. Simt în trup pletoşii de altădată Firea mea e saltul omenesc Nu contează cât de lung am părul Important e cât şi cum gândesc. C
F
C
R: Lume, lume, soro lume F
C
De ce eşti prea rea de gură? G
C
De ce ne priveşti cu ură? Vinovaţii fără vină Cer să se facă lumină. 2.Vreau să-înalţ castele de gândire Vreau să fiu lăsat să simt cum cresc Nu contează cât de lung am părul Mai presus e cât şi cum gândesc. Nu e loc de noi în lumea voastră Nu-s din noi acei ce ne muncesc Şi ţin cont de cât de lung am părul Nu de cum şi cât de mult gândesc. 3.Hei, voi neatenţi la soarta noastră Hei, noi ce ne credeţi pui de drac Gândurile voastre sunt şi ale noastre Gusturile însă nu ne plac. Hei, voi care-aţi fost odată tineri Hei, voi care ştiţi ce-i omenesc Nu contează cât de lung am părul Mai presus e cât şi cum gândesc.
89.STRADA POPA NAN M.Vintilă C
F
C
1.În Popa Nan stă un bărbos bătrân şi fotograf F
C
Puştii de pe stradă spun că e un zeu Ştie chiar de eşti om bun sau rău După chipul, după chipul tău. F
G
C
R: Popa Nan e o stradă înspre Hala Traian De la Foişor până-n Piaţa Vitan. 2.La un colţ e o florăreasă ce ne vinde flori Mereu plânge din nimic şi-are păr creţ Râde rar numai la sărbători Toate florile nu mai au preţ. 3.În Popa Nan e o frizerie fără muşterii Pensionarii stau în pragu-i la taifas Iar frizerul gras şi chel dă glas Unor melodii de cheflii. 4.Zilnic trece un poştaş cu ochii de cafea Toate fetele-l iubesc şi-i scriu vederi Numai fata lui ce stă în cartier Nu e nicăieri, nicăieri.
90.NU-I NIMIC, ASTA E! Florian Pitiş C
G
Am
1.Ei, şi la ce bun să întrebi de ce, iubito F
G
Dacă n-ai aflat deja C
G
Am
Ei, şi la ce bun să întrebi de ce, iubito Dm
G
Acum tot n-ar mai conta. C
Când cocoşii tăi vor cânta în zori F
Pe geam te uită eu sunt călător C
G
Am
Tu eşti de vină că mă pierd din nou în nori C
G
C
Dar nu-i nimic asta e! 2.Ei şi la ce bun s-aprinzi acum lumina Cea de care n-am aflat Ei şi la ce bun s-aprinzi acum lumina Drumul meu e-ntunecat.
F
Dar doream cumplit să fi găsit ceva de spus O vorbă bună ce-napoi m-ar fi adus Timp de vorbe multe pentru noi n-a fost de-ajuns Dar nu-i nimic asta e! 3.Ei şi la ce bun să mă mai strigi pe nume Cum nu te-am mai auzit Ei şi la ce bun să mă mai strigi pe nume Ne te-aud am asurzit. Dar mă tot frământ şi mă gândesc pe calea mea Iubeam o femeie, biet copil îmi spuneam Ei inima i-am dat dar ea sufletu-mi dorea Dar nu-i nimic asta e! 4.Şi deci, deci adio Unde plec păi nu prea ştiu Dar pe curând nu-i bun iubito Un adio e mai viu. Nu, nu-i timp acum de vreun vag reproş Puteai tu multe, dar ce folos Tu mi-ai cheltuit anii mei cei mai frumoşi Dar nu-i nimic asta e!
91.LA UN CEAI V.Socaciu C
Dm
1.Mi-e dor să mai merg la un ceai, la un ceai G
C
Să fiu liceanul bălai Am
Dm
Să n-am decât bani de tramvai, de tramvai F
G
Mi-e dor să mai merg la un ceai. C
G
F
C
Dm
R: 2.Să fiu iarăşi puştiul rebel Fumând un chiştoc de camel Să învăţ dar mai mult fără zel Să fiu iarăşi puştiul rebel. 3.Mi-e dor de începutul de an Mi-e dor să mai fiu licean Să baţi mingea iar pe maidan Mi-e dor de începutul de an.
G
4.Mi-e dor de-un "je t'aime, moi non plus" Să fim pe pământ eu şi tu Nicicând să nu ne spunem vreun "Nu" Dar sunt un "je t'aime, moi non plus".
92.UN OM PE NIŞTE SCĂRI C
G
C
1.E lumea plină de urmări Eu sunt un om pe nişte scări În sus ce e? În jos-nimic În jos ce e? În sus-nimic. 2.Vorbesc cu ceilalţi care-au fost Şi-n sus şi-n jos şi nu-i dezic Eu însumi spun de locurile Pe unde-am fost nu e nimic . 3.Vecinul meu prăseşte ciori Vecina mea prăseşte farduri Eu sunt un om pe nişte scări Şi-un câine bulucind prin garduri . 4.O dată, de mai multe ori Căci ce pot fi aceste garduri Decât căzute foste scări Decât căzute foste garduri. 5.Vecine, domnule, străine, Nu înţeleg ce-aveţi cu mine Ştiu, scările ne sunt comune Dar trec atât de rar pe-aici Portarul însuşi poate spune Că am ambiţii foarte mici. 6.Din când în când mai vin pe-acasă De ce vă supăraţi când vin? Arare talpa mea apasă Pe dalele cu pas străin. 7.Vecinul meu prăseşte ciori Vecina mea prăseşte farduri Abia m-am ridicat din garduri Şi mârâind în joase salturi Eu sunt un om pe nişte scări . 8.Şi dacă vreţi să fiu baladă Şi fiindcă eu nu am o stea
Accept, râvnesc, visez să cadă Un corp nervos la moartea mea . 9.Şi-acuma vă implor zâmbiţi În lumea plină de urmări Voi care farduri şi ciori prăsiţi Întunecaţi şi spălăciţi Lăsaţi-mă să fiu pe scări! F
G
C
Na na na Na na
93.AMINTIRE CU HAIDUCI Am
C
Dm
Am
1.În codrul verde nu se mai pierde Dm
Am
G7
C
Nu se mai vede urmă de cal Am
C
Dm
A
De la izvoare nu mai apare Dm
Am
E
Am
Urma călare a vreunui haiduc. 2.Unde s-au dus ? Când au apus Anii de sus ai gloriei lor ? Unde-s pistoalele ? Unde-s pumnalele, Caii şi flintele haiducilor ? 3.La drumul mare nu mai apare Să mai omoare câte-un ciocoi Să-i ia toţi banii pentru ţăranii Pentru sărmanii plini de nevoi.
94.IUBIREA CEA MARE M.Vintilă C
F
1.Azi vă spun şi eu o-ntâmplare c-un băiat şi-o fată Am
F
G
Cum nu a mai fost şi nu va fi nici când Se ştiau de mult dar aici la moară-ntr-o vacanţă S-au privit în ochi şi s-au trezit tăcând F
C
Am
C
S-au privit şi s-au plăcut iar apoi când au crescut Am
C
F
G
Au aflat că-n viaţă drumul lor e la început Şi venea val după val să îi vadă stând la mal C
F
C
Ei trăiau un vis ce şi-l doreau fără de final. 2.Bănuiţi şi voi că la nunta lor întreg pământul
Flori a aşternut în calea lor covor Au ajuns şi ei oameni mari şi au copii minune Au trăit aşa cum s-au iubit arzător Fericiţi ca ei nu sunt prea mulţi oameni pe pământ De prea multă fericirea lor te trezeşti cântând Au ajuns al lumii mit simplu şi deosebit Ei au fost atât doi oameni vii care s-au iubit. 3.Fericiţi ca ei nu sunt prea mulţi oameni pe pământ De prea multă fericirea lor te trezeşti cântând O întrebare aş avea: Nu suntem şi noi aşa? Cine oare, să-mi răspundeţi voi, ne va împiedica?
95.ÎNŢELEGERE Mircea Baniciu, Mihai Beniuc G
C
P213212
1.Las lumea să dispreţuiască Am
D
G
Adânca taină dintre noi C
Am
G
Em
Prejudecata omenească C
D
G
Arunce-n cale-ţi cu noroi. 2.În faţa idolilor lumii Nu plec genunchii nu cerşesc La fel cu tine gândul nu mi-i Nici să iubesc nici să urăsc. 3.M-afund fără să-mi caut rostul În chefuri nici voios nici trist Vorbesc cu prostul cu neprostul Dar pentru sufletu-mi exist. 4.În larma lumii ne-ntâlnite O zi ca orice altă zi Fără de bucurii iubirăm Fără tristeţi ne-om despărţi. 5.Şi preţuim în viaţa toată Doar oamenii, atâta tot Nu ne-om minţi noi niciodată Nici alţii a ne minţi nu pot.
96.CÂNTECUL BUFONULUI
F.Pitiş C
1.Când eram flăcău la mama F
C
F
G
Hei, ce ploaie şi ce vânt! C
Dam şi eu în fete iama C
G
C
Fiindcă plouă pe pământ ! 2.Iar când mi-a mijit mustaţa Hei ce ploaie şi ce vânt! Tot în râs am luat viaţa Fiindcă plouă pe pământ ! 3.Dar de când m-a ars năpasta Hei, ce ploaie şi ce vânt, Şi mi-am luat şi eu nevastă Plouă într-una pe pământ. 4.Şi, de-atunci, bătu-o-ar gaia Fie ploaie, fie vânt, Beau şi eu cât toată ploaia Care cade pe pământ. 5.Piesa-i gata, trag oblonul Hei, ce ploaie e afară Dacă v-au plăcut bufonii Mai poftiţi şi-n altă seară !
97.PROVERBE A. Păunescu, M. Vintilă Am
Em
F
C
G
1.Pe când lumea fierbe, noi mai mari, mai mici C
F
C
G
Învăţăm proverbe ce se spun pe-aici Vrem o altă limbă toţi ar învăţa Lupul părul schimbă dar năravul, ba. C
G
C
R: Hai la moşu' cu proverbe F
C
Dai un ban dar ştii că fierbe F
C
Fierbe-n sus şi fierbe-jos F
C
G
Hai la moşu' cu proverbe.
Hai la moşu' cu proverbe Pentru-n nume şi trei verbe Iar proverbul dureros Hai la moşu' cu proverbe. 2.Avem multe treburi făţuim oglinzi Fugi după doi iepuri, nici unul nu prinzi Vocea ni-i peltică deci vorbim mai rar Buturugă mică pleacă de sub car. 3.Doamne, ce osândă dinspre glasul tău Că pisica blândă zgâriază rău Marea mea mândrie în aceasta stă Ce nu-ţi place ţie altuia nu-i fă. 4.Înţelesul scapă treaba e mai grea Altuia-i sapi groapa, tu ajungi în ea Îmi vei duce dorul, frate grădinar Dar să laşi ulciorul la apă mai rar.
98.PLOAIA CARE VA VENI Dorin Liviu Zaharia C
Am
Sunt un frate tânăr, care crede în dreptate, F
G
C
Am ochi negri, dar am mâinile curate. Iubesc pletele şi ploaia şi cămăşile-nflorate, Nu răspund când mi se-aruncă vorbe-n spate. F
C
F
C
Un fapt fără importanţă mă poate face să sper, Mă-nclin şi pun în balanţă ce-i sfânt cu ce-i efemer. Dm
Peste tot atârna greu G
C
Teama de sinceritate... Dar de câte ori, prieteni, n-am surâs cu întristare, Când speranţele păreau înşelătoare. Când necinstea şi prostia şi-ascundeau prin gropi norocul, Ştiţi de câte ori, prieteni, i-am prins jocul. Ne-am săturat de palavre, de cărţi şi filme de şoc, Cu vampe, regi şi cadavre, cu stele de iarmaroc. Ploaia care va veni Le va potopi pe toate. Ni-e lehamite de marşuri, de tromboane şi plocoane,
De blazoane, de canoane şi fasoane. Fiindcă banul şi prostia sunt pericole morale Circul vieţi ne-a impus salturi mortale. Deasupra florilor noastre ciuperca cheamă a pustiu, Din cer cad pasări albastre şi totuşi nu-i prea târziu. Ploaia care va veni Le va potopi pe toate. Să-ncercăm să facem noi Un oraş fără păcate. Ploaia care va veni Le va potopi pe toate. Ploaia care va veni Le va potopi pe toate.
99.NOPŢI Valeriu Sterian Am
Em
C
G
Am
1.Nopţi lungi şi triste acasă mă gândesc... Am
Em
C
G
Am
Şi pe voi acolo vă zăresc C
G
C
Sunt nopţi pline de groază pentru mine în război Am
G
C
G
Am
Sunt nopţi de basm acolo la voi. Doamne pentru ce o viaţă de coşmar? Şi pentru cine se moare în zadar? Sunt nopţi pline de groază când teamă mi-e să fiu Sunt nopţi de basm de care nu mai ştiu. Am
E
Am
E
R: Doamne, vino Doamne C
G
Em
Am
Să vezi ce-a mai rămas din oameni. 2.De ce nu încetaţi acest cumplit război? De ce vă gândiţi numai la voi? Şi nici nu vă pasă de mama care-şi plânge Copilul său ucis ce zace-n bălţi de sânge Şi nici nu vă pasă de cei ce nu mai sunt De cei ce vă acuză de-acolo din mormânt.
100.PIAŢA ROMANĂ NR.9 Al.Andrieş, N.Alifantis Am
1.Desene frumoase stau pe pereţi
G
Şi am şi-o pisică cu nouă vieţi Am
Ea-i mai mult plecată, e-adevărat G
Şi-acasă când stă, stă mai mult sub pat. C
Am
R: Uşa e veche, broasca-i nouă G
Piaţa Romană numarul noua D
Am
2.Într-un colţ e-o chitară desigur D
G
Şi-un ceas ce se căzneşte să bată Am
D
Afară e vânt, ferestrele sunt G
D
Tăiate din aceeaşi bucată. 3.E destul de mică camera mea Dar încap toţi prietenii mei în ea Stau în picioare se aşează pe jos În rest sunt cuminţi şi vorbesc frumos. R: Aşa că vino sus dacă plouă Piaţa Romană numarul noua
101.SINGUR ÎN NOAPTE Compact C
F
1.Dacă în ochii tăi, astăzi atât de goi Dm
G
Aş putea să mai revăd C
F
Zilele ce-au trecut, nopţile de demult Dm
G
Anii ce uşor s-au scurs F
C
G
F
C
G
Niciodată nu te voi uita, cheamă-mă oricând vei vrea. D
A7 /B7
E
G
R: Singur te caut în noapte, unde eşti? Singur pe strada pustie rătăcesc. D
G
2.Serile de-altădat, banca pe care-am stat Em
A
Ne aşteaptă şi acum D
G
Părul să ţi-l ating, în braţe să te cuprind Em
A
Şi să uit, să uit de mine G
D
A
G
D
A
Cine oare te va însoţi în acest sfârşit de zi? 3.Ce fericiţi am fost când toate aveau un rost Cât de singuri suntem azi Poate peste un timp vom încerca zâmbind Să ne amintim din nou Niciodată nu te voi uita Cheamă-mă oricând vei vrea.
102.UN ALT ÎNCEPUT Compact D
G
A
D
1.Strada pe care ai stat păstrează şi acum Locuri prin care-altădat' cu tine am trecut Când ploaia în parc ne prindea şi totul era liniştit Trăiam clipe care-aş fi vrut să n-aibă un sfârşit. G
A
D
R: Altul desigur te va iubi mai mult Va fi un alt început Nu ştiu desigur ce ţi-ai dori mai mult Poate un alt început. 2.Acuma mi-e greu să mai cred că tot ce s-a-ntâmplat Mai poate fi măcar o dată mai poate fi adevărat În clipa-n care-ai să pleci ce rost ar mai avea Încearcă din nou să speri nimic nu s-a schimbat. 3.Sunt clipe în care mă-ntreb ce te-ar putea opri Să fiu tot eu acela pe care-l vei dori Sunt singur de-atâta vreme, singur şi de mult La uşa mea nici nu mai ţin minte de când nu ai bătut.
103.CÂNTEC PENTRU PRIETENI Compact C
G
F
1.În seara asta mare Cu toţii vom cânta Va fi o sărbătoare Ce n-o putem uita.
G
R: E , e, e, e ... 2.S-aprindă fiecare Scânteia ce va da Speranţa pentru mâine Puterea de-a visa. D
A
G
A
3.Ai nevoie de-un prieten Pe care cu adevărat Să-l simţi aproape de tine Când viaţa greu te va-ncerca.
104.FATA DIN VIS Compact D
A
G
A
1.Îmi amintesc de tine stăteai în faţa mea A fost de-ajuns o privire ce n-o pot ,n-o pot uita Cu braţele-amândouă încerc să te regăsesc Să fim din nou împreună e tot ce pot să-mi doresc Cu gândul preţ de o clipă să te-nţeleg aş fi vrut Aş fi rămas cu tine, că am să te pierd n-aş fi crezut. R: Dacă vrei , dacă vrei Voi fi cu tine , dacă vrei Voi fi lângă tine 2.Afară numai vântul gonind prin noapte spunea Să las în urmă timpul ce mult prea iute alerga Privesc la trenul care fugea nepăsător Căldura şoaptei tale ce-avea să piară până-n zori Pornesc la drum prin noapte, în noaptea-n care ţi-am zis Că numai tu dintre toate, doar tu eşti fata din vis.
105.SĂ TROSNEASCĂ LEMNE-N FOC A.Păunescu Ecoul G
C
G
1.Să trosnească lemne-n foc C
G
D
Şi să vină multă noapte În pridvor de busuioc Cu miros de mere coapte. C
D
R1:Şi să ningă nins de nori G
G7
Pân' la streaşină şi peste C
D
G
Şi în scaun să adorm, adorm C
D
G
Ca de-un drog şi de-o poveste. 2.Cu ziarul pe genunchi Şi cu pleoapele căzute Să-mi răsară moartea-n trunchi Şi pe ochi să mă sărute. R2:Cei bătrâni să fie vii Pacea lumii fie dată Eu copil între copii Iar afară tânăr tata. 3.Şi bunica să mă ia Să mă ducă încet spre pernă Şi să simt venind din ea Toată liniştea eternă. R3:Să trosnească lemne-n foc Sub un biet ibric cu lapte Să miroase-a busuioc, să miroase Să miroase-a mere coapte.
106.LUMINĂ Sorina Claudia Blaj-Ecoul Am
1.Lumină, lumină G
E
Am
Lumină pierdută prin crengi E
Am
Alerg după tine alerg Lumină, lumină Lumină pe urmele tale pe vânt Aleargă un suflet flămând. C
Am
2.Aici eşti ascuns după lume C
E
Am
Nu vrei să-i auzi de nume C
E
Am
Atinge-l lumină solară C
E
Am
Nu-l lăsa să moară. 3.Lumină, lumină Lumină sorbită de trupuri
Acum m-atingi, mă tulburi Lumină, lumină Lumină cu sete de sori Şi-n veci n-oi mai fi orb. 4.Lumină mereu mă apropii de vise Descoperi speranţele ninse Făcându-le floare de măr Lumină, viaţă, adevăr. 5.Atinge-l lumină solară Nu-l lăsa să moară Făcându-l floare de măr Lumină, viaţă, adevăr.
107.CANA CU VIN Sorina Claudia Blaj-Ecoul C
1.Aseară te-am aşteptat G
C
Şi n-ai venit C
Poate te-ai supărat F
G
C
Poate-ai adormit. C
F
R: Deseară să nu m-aştepţi G
C
Deseară n-am să vin Pentru două vorbe La o cană cu vin. Deseară să nu m-aştepţi O, nu, n-am să vin Pentru "Bună, seara!" Atât, şi-o cană cu vin. 2.Speram ca într-o zi Şi tu să mă iubeşti Dar din romanţe ştiu Că sperând greşeşti. 3.De-acuma poţi să pleci La alta liniştit Mi-am pierdut şi timpul Şi tot nu m-ai iubit.
108.IUBIRE-IDEAL Ecoul A
D
A
1.Nu mă privi iubite peste umăr A
D
E
Sunt prea departe n-ai să mă zăreşti A
D
A
S-a-ntunecat şi-am rătăcit cărarea D
E
A
Iar tu cu gându-n altă parte eşti. Ai mâna rece şi ai vocea mută Şi ai uitat de mult numele meu Ochii de gheaţă tâmpla ta căruntă În loc de-adio lungi păreri de rău. D
A
R: N-ai tu iubire să mă lecuiască De-atâta foc mi-e inima de jar Las în instincte lumea să trăiască Voi face din iubire ideal 2.Doi câte doi se logodesc cocorii Doi câte doi spre lună vor zbura Dar numai noi cu aripile frânte Îngenunchiaţi în iarbă vom cădea. Nu mă privi cum stau culcată-n iarbă Şi buzele mi-s arse de cuvânt, Las să crească sămânţa de pădure Iar părul rădăcină în pământ.
109.TAINA Ecoul D
D7
1.Dacă n-am să vin deseară G
D
Mamă uşa n-o-ncuia D
Spune-i tatei că-s în poartă A
D
A
D
Sau găseşte tu, sau găseşte tu, sau găseşte tu ceva. G
A7
D7
R: În noaptea asta mamă lumea e a mea O lume de douăzeci de ani Priveşte, mamă, jocul şi taci, nu întreba: E foarte simplu, este ziua/seara/noaptea mea.
2.Nu pune nici-o întrebare De întrebări m-am săturat Nelămurită să rămână Fie taina mea, fie taina mea, n-o-mpart cu nimenea. 3.De m-apucă miezul nopţii Şi eu, mamă, n-am venit Lasă telefonu-n pace Căci în noaptea asta, în noaptea asta, mamă nu-s de găsit.
110.TÂRG DE SCLAVI A.Păunescu-Ecoul C
F
1.Hai, vino lume, vino să vezi C
G
Vino să cumperi, vino să vinzi F
C
Titluri poveşti şi bătrâni suferinzi G
C
Arme, biciuşti, biciclete, cirezi. 2.Dar mai ales vino lume cu sârg Vino să vezi copiii suavi Haideţi cu toţi la comerţul de sclavi Onoraţi al copiilor târg. 3.Aici sunt mame ce vând copii Mame deştepte cu mâinile reci Care în cinicul veac douăzeci Se pricopsesc nu s-ar mai pricopsi Vânzând ca-ntr-un târg pentru vite copii. 2..., 1....
111. RESEMNARE PATERNA Maria Galati X1
X2
X3
A7
1. Ce surpriză, ce surpriză că tu ai sunat Dm
G7
D
G
Nu te-am mai văzut de mult băiete, Fiica mea de cinci minute singură a plecat Să se plimbe iarăşi pe înserat. Ce să facă, doar învaţă, repetă neîncetat A uitat demult de-ai ei prieteni Te aşteaptă şi suspină ca un plop însingurat Deşi nu e nimeni vinovat.
R: N-o să-şi creadă ochilor când o să te vadă Va plînge sigur şi te va îmbrăţişa N-am să-i spun nimic, e mare să-nţeleagă Cât de adevarată e surpriza ta. 2. A primit a ta scrisoare şi s-a bucurat Te iubeşte atât de mult, băiete, Ai minţit că n-ai să vii şi s-a întristat Ochii ei senini s-au înnourat. S-a însingurat prea tare, sunt îngrijorat Neobosită-ntruna doar învaţă Îşi ocupă astfel timpul ca să uite c-ai plecat Şi un gol în suflet I-ai lăsat.
112.ABSURDA NINSOARE Sorina Claudia Blaj-Ecoul G
C
G
1.Întunericul se lasă ca o plasă C
Peste cuibul meu din munţi G
D
G
S-a sălbăticit cărarea, nu-s poteci C
G
Doar prin inimă de treci. Zodia mi-o ţin pe frunte ca pecete Sunt legată de destin Ca o pasăre de noapte, stau ascunsă La întuneric mă înclin. G
D
G
R: Mă îngroapă absurda ninsoare D
G
Să te strig nu mai am glas Ce cald e în braţele tale Şi ce singuri am rămas. Întoarce-te ochi, mă înconjoară Voi fi prada lupilor Străinii din noi mă înfioră Răzbunarea iernilor. 2.Nu e vaiet, nu e rugă ţi se pare Nu te prinde s-o provoci E o pasăre nebună care moare E târziu să te întorci.
D
113.BĂTĂLIA S-A SFÂRŞIT, SOLDATUL... Zaharia Stancu Poesis Am
Am7
Dm
Dm7
1.Bătălia s-a sfârşit, soldatul G
C
E
A rămas pitulat într-o mască Am
Am7
Dm
Dm7
Undeva departe pământul geme E
E7
Am
E
Gata să urle, gata să nască. 2.Deasupra cerul gol şi soarele În jur câmpul gol şi morţii Sufletele lor stau drepţi şi aşteaptă Să intre-n rai în faţa porţii. C
F
C
3.Soldatul din mască vede o floare F
G
Şi vesel şi-o pune după ureche Am
Dm
Am
Ce mândră, ce pură e lumea Dm
E
Am
Ce rea, ce urâtă, ce veche. 4.Vor răsări steaguri şi flori Pe oraşul de obuze ars În bătălie au luptat toţi Victoria e a celor care-au rămas. 5.Bătălia s-a sfârşit, soldatul Ridică fruntea să vadă iarba Ţiuie-un glonţ rătăcit Şi-i sfărâmă tâmpla şi barba. 6.Deasupra cerul gol şi soarele În jur câmpul zdrobit de obuze În mască soldatul nu mai are Nici ochi să vadă, nici buze.
114.NU AM MAI FOST ACASĂ DEMULT Mircea Micu, Poesis C
C7
F
Am
Dm
1.Nu am mai fost acasă demult C
Am
Dm
G
Mă gâtuie oraşul ca pe un miel fragil C
C7
F
Am
Am uitat cum miroase busuiocul C
G7
Dar ochii mi-au rămas de copil.
C
Dm
Strada îmi mitraliază auzul Scrâşnetul tramvaielor mi se pare un dric Vorbele-mi sunt gloanţe ascunse Dar ochii mi-au rămas de copil. C7
F
G
R: Ochii mi-au rămas, doar ochii F
G7
C
Ochii mi-au rămas de copil. 2.Noaptea mă visez într-un lan de secară Am devenit mai ursuz, mai abil Nu mai ştiu deosebi mărul de pară Dar ochii mi-au rămas de copil. Nu mi se mai arată nici mama în somn Cu zâmbetul ei de înger umil Dorm nu ca un vultur la pândă Dar ochii mi-au rămas de copil.
115.AIURIT ŞI ABURIT Eugen Ionescu, Poesis A
D
1.Aiurit şi aburit E7
Cum eram eu mă iubeam A
D
În strachină nătâng E7
Împlântam piciorul stâng. D
A
R: Dar printre nori alergam uşor D
Iar dacă mă încurcam de stele A
C
E
Le culegeam ca nişte mere. 2.În strachină nătâng Împlântam piciorul stâng Şi nu călcam deştept Nici cu piciorul drept.
116.ODATĂ AM UCIS O VRABIE... Zaharia Stancu- Poesis
Soarele apune după nişte mări Şi răsare-n flăcări din mare. A
D
1.Odată am ucis o vrabie A
E
Am tras cu praştia-n ea şi-am lovit-o
D
A
D
A
Pe urmă o zi şi-o noapte întreagă D
E
A
Am tot plâns-o şi am tot jelit-o. Nu m-a bătut mama, nu m-a certat În mână ţineam o bucată de pâine Degeaba mi-a spus, degeaba mai plângi Ce-ai omorât, omorât rămâne. 2.Mai târziu am crescut flăcăiandru M-am îndrăgostit nebuneşte de-o fată Nu ştiu de ce într-o zi a murit Şi-n altă zi a fost îngropată. De mult nu mai trag cu praştia-n vrăbii De mult nu mai merg la nici o îngropare Soarele apune după nişte mări Şi răsare-n flăcări din mare.
117.NINGE IAR V. Şeicaru Em
D
1.Ninge iar iubito în absenţa ta C
B7
Ca o despletire de cireş amar Em
D
Din copilărie n-a mai nins aşa C
B7
Dac-ai fi cu mine am fugi pe cai. G
D
R: Ninge cu argintul coamelor de cai C
B7
Ninge ca o nuntă veche la fereastră G
D
Dac-ai fi cu mine astăzi cu alai C
B7
Am porni iubito către nunta noastră. 2.Parcă tot pământul e-nvelit de cer Prins de Odiseea fulgilor de nea Azi mi-i dor de tine ca un mesager Urmărit de viscol şi absenţa ta. 3.Ca şi cum ar curge vremea înapoi Să împartă iarăşi două veşnicii Ninge cu duminici, ninge între noi Cei pierduţi în lume, singuri şi copii.
4.Dac-aş ştii pe unde este umbra ta Azi pe sub zăpadă ţi-aş săpa tunel Şi-am reface lumea cum a fost cândva Într-un vis cu sănii şi cu clopoţei.
118.IMPOSIBILA NUNTĂ A.Păunescu, V.Şeicaru F
Am
R: Îmbracă-te-n alb prea frumoasă mireasă Dm
E
Aşa se cuvine în drama ce-o joc Pe urmă vom merge fiecare acasă Şi munţii vor pune misterul la loc. Am
Em
Am
1.Munţii mei duhovnici au intrat în ceaţă Am
Em
Am
Clopote bătrâne bat pe mănăstiri G
C
E
Când miroase a iarnă nunţile îngheaţă Am
E
Am
Pentru noi lunatici imposibili miri Vin să ţi se închine vânturi şi dihănii Viscolul asupra-mi cade ca un laţ Şi ţi-aş face o nuntă cu un sat de sănii Şi cu felinare şi cai înstelaţi. 2.Până o să se întâmple tu vei fi căruntă Mie o să-mi vină cea din urmă zi Şi va fi şi aceea tot un fel de nuntă Şi-mi vei duce grija şi te voi iubi Ţi-am adus, mireasă, munţii mei cu noaptea Nunţi cu animale se petrec în munţi Codrii de miresme şi păduri de şoapte Ele sunt salonul neîmplinitei nunţi. 3.Lumânări de nuntă ţin în ladă urşii Lupii suflă-n focul stânelor pustii În rostogolire ne unesc obârşii Nu-mi vei fi mireasă, mire nu-ţi voi fi Te invit la nunta dulce şi albastră Unde zurgălăii scot argint din toţi Ce păcat că totuşi nu e nunta noastră Ce păcat că morţii i-am fost dat ca soţ.
119.ROMANŢĂ ÎNTRE DOUĂ TRENURI V.Şeicaru G
Am
1.Şi vine vremea câteodată D7
G
Când din oglinda unei ploi B
C
Mireasa inimii uitată D7
Îţi face semne înapoi. Şi-atunci cobori în vechea gară Cu gândul că vei revedea Acelaşi tren de odinioară Din care ai plecat cândva. G
Bm
C
G
R: Etern pasager, mai vine un tren Am
D7
G
Adio, mai trece un tren Iubirea mereu aleargă spre noi Cu-o floare şi-o gară în doi. 2.Va pleca un tren şi iată Un vis pe care-l credem stins Ne luminează viaţa toată De mâna vremii neatins. Şi ne grăbim atunci spre gara Uitată pe un vechi peron Şi alergăm să prindem scara Sclipind la ultimul vagon.
120.BILETUL DE TREN V.Şeicaru Am
1.N-am venit de prea departe Dm
Şi nu plec aşa curând Am
Dar vedeţi că noaptea bate E7
Am
La ferestre luminând. Em
Şi de-acum încă o vreme Am
Încă-o flacără în doi Em
Doar un gând să ne recheme B7
Em
Voi fi iarăşi lângă voi.
R: Până când şi până unde Se întâlneşte stea cu stea? Un bilet de tren ascunde Fiecare-n palma sa. 2.N-am venit să dau poveţe De speranţă şi noroc Doar iubirea să ne înveţe Cât în suflet mai e loc. De aveţi o sărbătoare Într-o zi de anotimp Luminaţi în jur c-o floare Şi nu-mi daţi nimic în schimb.
121.DESCHIDE UŞA, CREŞTINE Ştefan Hruşcă G
C
1.Deschide uşa, creştine G
D
Deschide uşa, creştine G
C
G
Ca venim şi noi la tine D
G
La mulţi ani, mulţi ani cu bine. 2.Noi la Betleem am fost Unde s-a născut Hristos Şi-am văzut şi pe-a sa mamă Pe care Maria o cheamă. 3.Cum umbla din casă-n casă Ca pe Fiul său să nască Umbla-n sus şi umbla-n jos Ca să-l nască pe Hristos. 4.Umbla-n jos şi umbla-n sus Ca să-L nască pe Iisus Tot umblând găsi apoi Un staul mândru de oi. 5.Îngerii din cer coboară Staulul de-l înconjoară Îngerii cu flori în mână Împletesc mândră cunună. 6..Pe cunună-i scris frumos
Astăzi s-a născut Hristos Pe cunună-i scris aşa Că s-a născut Mesia. 7.Care cu puterea sa Va împărăţi în veac!
122.COLINDĂ TRISTĂ Karma Am
E
1.Se aud colinde încet pe cale Am
E
Şi rar le tulbură vreun ecou Dm
Am
Când ademenitor poftesc în zare Dm
E
Să-mi intre-n casă anul cel mai nou Te aşteaptă oamenii plini de mirare Că au venit pesemne prea curând Că tot îmbătrânesc cu disperare Şi că mor şi ei din când in când. Dm
Am
G
C
R: Ascultaţi colindă tristă Dm
Am
E
Am
Ascultaţi colinda mea. 2.Că le e greu să îşi tot poarte crucea Pe sub ferestre noi e timp sărac Că nu mai ştiu pe unde-ar fi răscrucea De-ntors la Moş Crăciunul din alt veac Închină un pahar cu vin de casă Ai casei îi răspund ca un ecou Şi-adorm tiptil cu coatele pe masă Visând că va fi bun anul cel nou. 3.Îi şterg uşor cu mâna lui cea stângă Un fir de lacrimă pornit hoinar Când zurgălăii şuieră-ntr-o dungă Pe-o filă ultimă de calendar.
123.FLORILE DALBE Ştefan Hruşcă Am
E
Am
Dm
E
Am
1.Scoală gazdă din pătuţ, florile dalbe Am
E
Am
Şi ne dă un colăcuţ, florile, florile dalbe.
2.Că mămuca n-o făcut, florile dalbe Ţătărară n-o avut, florile, florile dalbe. 3.Pe când sât' o căpătat, florile dalbe Covata i s-o crepat, florile, florile dalbe. 4.L-o sfădit mama pe tata, florile dalbe Di ce s-o crepat covata, florile florile dalbe. 5.Când covata o lipit, florile dalbe Cuptorul l-i s-o urnit, florile, florile dalbe. 6.Când cuptorul a tomnit ,florile dalbe Anul nou a şi venit, florile, florile dalbe.
124.OSTAŞII LUMINII COLINDĂ Am
G
Dm
Am
1.Larg deschideţi poarta sufletelor noastre C
Em
Dm
Am
N-am venit să cerem, ci-am venit să dăm. G
C
G
Dm
Am
R: Dalbe şi iar dalbe flori adevărate C
Em
Dm
Am
G
Ca şi vestea bună ce v-o colindăm Dalbe şi iar dalbe flori adevărate Dalbe şi iar dalbe florile de măr. 2.Dincolo de munţii vieţii şi-ai himerei Le-am cules azi noapte florile de măr Le-am cules din munţii unde veşnic merii Roditori de aur sunt într-adevăr. 3.Florile pe care le-am cules azi noapte Vor rodi în brazda sufletelor toate Merele de aur, merele visate De colindătorii veacurilor toate.
125.CERUL ŞI PĂMÂNTUL Ş. Hruşcă C
1.Cerul şi pământul, cerul şi pământul G
C
F
C
În cântec răsună Îngeri şi oameni, îngeri şi oameni Cântă împreună.
F
C
G
R: Hristos se naşte Domnul coboară G
Îngerii cântă magii îl adoră C
Păstorii aleargă ieslea înconjoară G
C
F
C
Mari minuni se întâmplară. 2.În Betlaim azi e mare minune Vergură curată fiu născu în lume. 3.Din răsărit vin magi cu bucurie Cu dar de smirnă, aur şi tămâie. 4.Din cer cuvântul în trup se arată Noaptea din lume zi se face-ndată. 5.Hristos se naşte veniţi la închinare Cu vesel suflet veselă cântare.
126.VINO SĂ DANSĂM, IUBITO G
1.Vino să dansăm iubito Em
Să dansăm numai noi doi C
Toţi se uită lung la tine D
Eu te las rămâi cu ei. R: E târziu să mă-înţelegi Te rog mult nu plânge când dansezi Nu plânge când dansezi. 2.N-am să-ţi uit nici gura dulce Ce mereu ţi-o sărutam N-am să-ţi uit nici ochii albaştri Ce mereu parcă-mi vorbesc. 3.N-am să-ţi uit nici părul negru Nici de tine n-am să uit Adevărul sau minciuna Ce ştiam să ţi le-ascult. 4.Trebuia să se sfârşească O ştiam de la-început
N-ai avut sinceritate N-ai avut măcar atât. 5. Rămas bun fără regrete Ăsta-i ultimul tău dans Dansu-n care nu poţi plânge Este tot ce-a mai rămas.
127.TU Conexiuni C9
Am
1.Tu eşti în globul de cristal F
G
C
Am
Ce-mi arată drumul către mal, F
G
C
Am
Când mă pierd în lumea mea F
G
C
Şi-aş vrea să înving tristeţea grea. 2.Tu, nevăzută, dar te simt Te ignor dar nu pot să mă mint, Eşti în ceea ce respir, eşti tu Firul ce mă leagă Am
Em
F
De miracolul din zori, G
Când din vis cobori Am
Em
F
În tot ce ating în jurul meu G
C
Am
Chipul tău îl văd mereu în gând, F
G
C9
Eşti orice, oricum, oricând... 3.Tu, aşteptarea din amurg Când secundele încet se scurg, Cu atingeri moi de catifea, Alintate-n mâna ta. 4.Tu eşti ideea de intens, Căutării mele-i dai un sens, Un motiv ca să încerc mai mult Tu eşti vocea ce-o ascult, Eşti chemarea de demult, Ce mă face să nu-mi aparţin Nu mai sunt eu, nu mai e nimic al meu Eşti tu... Nu pleca ! Nu spune nu !
128.PAT DE FLORI C F
C
Am
G
1.Când dormeam pe pat de flori C
Am
Şi aveam pernă de nori Am
Dm
Ne-ncălzeam doar cu fiori G
C
Şi cu stele uneori. 2.Ziua când se lumina Mâna ta pe mâna mea Era o dulce povară Şi simţeam cum timpul zboară. 3.Doar pe braţe te purtam Pân' la margini de ocean Tu stăteai la pieptul meu Şi credeai că sunt un zeu. 4.Dar acum că-mi eşti departe Şi o lume ne desparte La-nceput a fost un joc Tu nu m-ai iubit deloc. 5.Noapte rece când se lasă Te văd tristă şi frumoasă Şi visez adeseori Că te-ntorci la mine-n zori Că te-ntorci pe pat de flori.
129.UMBRA N Alifantis Am
1.E umbra aceasta pe care E
Am
O semeni în sufletul meu Cu milă şi tristă mirare Voi duce-o cu mine mereu. Şi-apoi într-o zi oarecare În care-mi vafi cel mai greu Voi pune-o în vechi calendare Duminica trupului meu. E
C
Dm
Am
R: Fiori prin mine umblă şi nu am trebuinţă
Dm
Am
E
Am
Te rog pe tine umbră să redevi fiinţă. 2.Flămând de iubirea întreagă Pe vremi cu amurg mohorât Când zorile noaptea-şi dezleagă Mă satur c-o umbră şi-atât. Şi sufletul meu te mai roagă Magnetic catarg doborât Tu umbră tăcută şi dragă Aşează-ţi fularul la gât. 3.O umbră se-nchide în mine O umbră prin mine trecu E atâta de rău că e bine E atâta de mult dacă e nu. Bacovia-şi iese din sine Şi râde în "a" şi în "u" O umbră în viaţă mă ţine Şi umbra aceea eşti tu.
130.TARDIVE Karma Am
G
C
Dm
1.A fost un joc de copil fără rost, un joc inutil F
Am
Am sperat să pot face din vise şi flori C
G
Am
Dm
/
Un neant în care să zbori. C
R: Nici nu ştiu ce să spun G
Mi-este sufletul gol D
Aş vrea iar să te-aduc Am
Peste clipe ce dor C
G
Am rămas fără glas Dm
Am
Bun rămas. 2.Păcat că n-ai ştiut ce curat Mi-e cântecul mut Lângă tine-am aflat ce e setea de vis Şi tristeţea unui învins. 3.Îmi şterg o lacrimă caldă, zâmbesc
C
A
Căci viaţa mă-ndeamnă Să nu uit că mi-e dat să şi pierd uneori Că ades e greu chiar să mori.
131.NUMĂRĂTORI DE PLOI Maria Galaţi G
1.Iubito câtă lume-i între noi Em
Numărători de ploi din doi în doi G
Şi dintr-un nor de dor necunoscut Em
Câte zăpezi pe buze ne-au crescut Am
D7
Ascultă-mă şi lasă-mă să strig G
Em
Mi-e frică de-ntâmplare şi mi-e frig Am
D7
Şi nu mai vreau să ştiu pân-la sfârşit G
D
E
Cine-a iubit frumos cine-a greşit. R: Na na ... Numărători de ploi din doi în doi Iubito, câtă lume-i între noi. 2.Cine-a făcut în noapte primul pas Cine-a plecat din joc cine-a rămas Şi cine-a adus pereţii rând pe rând Cine s-a-ntors mereu cu ziua-n gând Cine-a pierdut şi cine-a câştigat De toate mântuit să dezlegat Cine-a crezut mai mult în celălalt Sub cerul prea străin sau prea înalt. 3. Iubito câtă lume-i între noi Numărători de ploi din doi în doi Şi dintr-un nor de dor necunoscut Câte zăpezi pe buze ne-au crescut Cum n-am să uit cum sună glasul tău Decât tăcerea ce-mi vafi mai rău Şi tu să poţi sub stele înnopta Când nu mai ştiu ce-nseamnă umbra ta.
132.COPACII FĂRĂ PĂDURE Dm
A7
Dm
1.În povestea copacilor goi F
C
Scârţâind într-o singură uşă
Gm
Dm
Este vorba de noi amândoi A7
Dm
Este vorba de foc şi cenuşă Doi copaci fără frunze pe drum După cum îi priveşte înaltul Doi copaci prin sărutul de sus Aplecându-se unul spre altul. Dm
A7
R: Spune-mi pădure cu frunza rară Dm
Unde-i iubirea de astă vară? Gm
Nu ştie iarna să se îndure Dm
A7
Dm
De noi, copacii fără pădure. 2.Toată vara au fost numai ploi Şi-au fost stele în nopţi fără stele Şi prin toamna şederii în noi Cade ultima frunză pe ele În zadar către tine întind Nişte crengi ce-mi fuseseră braţe Alte uşi se aud scârţâind De tomnatecul vânt să se agaţe. 3.Nu mai suntem decât doi copaci Vor veni călători să ne tundă Vor lua crengi toţi copiii săraci Pentru flacăra lor muribundă Şi chiar dacă mă vei mai iubi Peste crivăţul iernii ce vine Fără braţe cu ochii pustii N-am să am ce întinde spre tine. ]
133.DACĂ VREI SĂ PLECI C
1.Mi-e dor de tine iar lângă tine cea de ieri Am
Să fii aici iar lângă mine Dm
Eşti visul ce-mi dădea fiori G
Eşti dragostea ce nu mai vine. R: Dacă vrei să pleci Priveşte-n noaptea grea Aminteşte-ţi tu
Şi poate nu vei mai pleca Dacă vrei să pleci Priveşte-n noaptea grea Dar privirea ta Eu nu o pot uita. 2.O lumină mai veghează În noaptea-n care totuşi ai plecat E speranţa care-mi cere Un răspuns pe care încă nu l-ai dat. 3.Şi steaua iar apune Sub vălul greu ce ne apasă Mă zbat acum şi tu-mi vei răspunde Cu-acea privire ne-nţeleasă.
134.SĂ-NTOARCEM TIMPUL C
Dm
Am
G
1.Prin munţi am rătăcit cu sufletul arzând C
Dm
G
Răcoarea brazilor mi-a dar descătuşatul gând Dm
G
Mi-e viaţa toată ca un fum C
Am
Ce-mi poartă paşii toţi pe drum Dm
G
Se-aşterne noaptea peste noi C
G
Să-ntoarcem timpul înapoi. C
Am
R: Să-ntroacem timpul înapoi ! 2.Căci munţii au păstrat mai bine ca oricând Cu fiecare început, cu fiecare drum E linişte acum în jur Şi fiarele sunt adormite Din focuri sar spre cer văpăi Să-ntoarcem timpul înapoi. 3.Purtam spre infinit o geană de văpăi Din inimă rostind plângând un tainic jurământ Când amintiri în noapte pier Ridică-ţi ochii către cer Rămâne doar clipa din noi Să-ntoarcem timpul înapoi.
135.ÎNSERAREA Am
C
1.Înserarea peste suflet Dm
E
S-a lăsat perdea de fum Am
C
Din iubire şi prieteni Dm
E
A rămas de-acum doar scrum. Câte vise şi speranţe Se prefac în lacrimi azi Fără voie plec privirea Nici să plâng nu am curaj. R1: Râde lumea şi nu ştie Că sunt hohote ce ard Nu vreau nimeni trist să fie Nici măcar acei ce cad. 2.Din atâtea nopţi de vară Am doar stele ce-au căzut Rândunele care-oftează Să le-ascult nu am ştiut. Am sperat că fericirea Nu sunt vorbe ce se scurg N-am crezut că voi rămâne Doar un suflet în amurg. R2: Şi în zâmbete de gheaţă Îmi schimb visele de ieri Şi-am să ştiu de-acum în viaţă Cum să semăn dar păreri. R1:...
136.PLOAIA Karma Am
Dm
1.Mă întorc cu gândul la tine G
Am
Primăvara mea Am
Dm
Mă întorc cu gândul la tine G
C
Dragostea mea Dm
Am
E
Am
Mi-e inima arsă de-ntunericul mut Dm
Am
E
Am
A
Căci sunt în capcană ca un deţinut. Dm
G
R: Te rog, iubito rămâi C
Am
Te rog mai stai lângă mine Dm
Am
Sunt ploaia nebună ce cade E
Am
Ce cade lângă tine. 2.O geană târzie în loc se opreşte Păpuşa prin ceaţă în ochi mă priveşte Sunt vântul ce-aşteaptă adierea ta Sunt visul de-argint din inima ta. 3. Când ziua fierbinte în gând va veni O albă petală din cer va-nflori Trecutele neguri din cale-ţi vor zbura Şi tainele iubirii le vom învăţa.
137.VISUL Karma Em
C
Am
1.Ca-ntr-un vis am lepădat cărarea D
C
Şi-am început să mă înalt Em
Spre cer Spre un vârf ce mi-l ascunde înserarea Cu tainic văl de ceaţă şi mister. G
D
C
D
R1:.Privesc în jur total nedumerit La bulgării de umbră ce se prăval în hău Şi nu-nţeleg de ce-nspre asfinţit Em
În loc de soare eu văd chipul tău. 2.Văd un surâs departe în amurg Ce-mi face drumul să pară mai uşor Nici nu mai simt că lacrimile-mi curg De dorul tău mă cred nemuritor. R2:.Te simt aici aproape lângă mine Ai locul tău sub umărul meu stâng Şi tot vorbind în gândul meu cu tine
Aproape am uitat să mai şi plâng. 3.Îţi mulţumesc prea buna mea iubită Că mă-nsoţeşti în drumul meu pribeag Şi-i mulţumesc lui Dumnezeu că mi-ai fost dăruită Şi te sărut al tău cu drag ... cu drag ...
138.AMORUL CUBIST Em
B7
Em
1.Să mergem într-o seară departe-n mahalale B7
Em
Şi noaptea să ne lege cu negurile ei G
D
Em
Să-ţi dau îmbrăţişarea mai vrei sau nu mai vrei B7
Em
Şi eu să cad în focul îmbrăţişării tale. R: La margini te chem să fugim undeva Că şi sufletul meu e o mahala. 2.Ai vrea să fie iarnă, ai vrea să fie toamnă Ai vrea ca liliacul să înflorească brusc Să-ţi fiu arheologul tu vasul meu de trusc Ai vrea să fie-o vreme ce nu ştii ce înseamnă. 3.Dar hai în mahalale ţinându-ne de mână Pe străzi cu becuri stranii de-un galben violet Când picură cişmele pe lângă un bufet Cu firma posomorâtă şi preţuri la-ndemână. 4.Paralelipipedic trăim în nopţi egale Iubirea noastră moare într-un oraş cubist S-o inventăm întreagă cât eşti, cât mai exist Îmbracă-te aiurea şi hai în mahalale.
139.PLOAIE ÎN LUNA LUI MARTE N.Alifantis C
Am
R: Ploua infernal şi noi ne iubeam Em
Prin mansarde C
Am
Prin cerul ferestrei, prin cerul oval Em
Am
Norii curgeau în luna lui marte.
Dm
G
C
1.Pereţii odăii erau liniştiţi Am
Sub desene de cretă Dm
G
Sufletele noastre dansau C
E
Nevăzute într-o lume concretă. Dm
Am
O să te plouă pe aripi spuneai Plouă cu globuri pe glob şi prin vreme Nu-i nimic îţi spuneam, Lorelai Mie-mi plouă zborul cu pene. 2.Şi mă înălţam şi nu mai ştiam Unde lăsasem lumea odată Tu mă strigai din urmă Răspunde-mi cine-s mai frumoşi oameni? ploaia?
140.DACĂ DRAGOSTE NU E ... Gh. Gheorghiu Am
E
1.Am fost o vreme împreună Am
Şi aveam atâtea zeci de gânduri F
Am
Să-ţi spun povestea lor iubito F
E
Dar tu citeşte-o printre rânduri. Am
Dm
G
R: Dar unde dragoste nu e nimic nu e C
Am
Nici soare nu-i nici viaţă nu-i Dm
E
Am
Iar eu mă simt al nimănui Dm
E
Acolo unde nu eşti tu. 2.Ar fi trecut ne-luaţi în seamă Cu graiul lor cel fără vină Chiar dacă nu ştiam c-ascunde Şi fantezie şi lumină. 3.Am fost o vreme împreună Două străine emisfere Călătoreau aceşti doi tineri
A
Prin anotimpuri efemere. 4.De la prieteni de la rude Luau duminici cu-mprumuturi Ştiau mai bine ca oricine Să le transforme în săruturi.
141.M-AM INDRAGOSTIT NUMAI DE EA Daniela Crasnaru / Ducu Bertzi Am
E
1.Eu care voiam într-una alt şi alt decor E7
Am
Eu care spuneam prea lesne şi oricui mi-e dor Dm
Am
Abia când a plecat plângând şi n-a mai fost a mea E
Am
M-am îndrăgostit numai de ea. Dm
Am
R: Simt că fără ea nu pot respira E
Am
Casa e pustie fără ea Dm
Am
În ce-aş putea eu să mai cred acum E
Am
Aş da orice s-o mai întorc din drum. 2.Eu care veneam acasă c-un surâs formal Monoton spunând acelaşi monolog banal A plecat mi-am zis dar n-a fost aşa O iubeam numai pe ea. 3.Am zărit-o pe o stradă pentr-o clipă doar Să-i vorbesc şi să m-apropii era în zadar Ea care m-aştepta plângând când eu uitam să vin Mă privea acum ca pe-un străin. 4.A trecut atâta vreme de când a plecat Dar abia acum mi-e dragă cu adevărat Abia acum când locuieşte doar la mine-n gând O iubesc mai mult decât oricând.
142.ŞI DE-AR FI Ducu Bertzi Am
E
Am
1.Îmi aduc aminte, de-o poveste veche
E
Am
E
Am
Cu iubirea noastră, mai ştii cum a fost? Hai, întinde-mi mâna să fim iar pereche Depărtarea asta nu mai are rost. Dm
Am Dm
Am
R: Între două zile nu-i decât o noapte Dm
E
Orologiul bate miezul nopţii rar Te visez frumoasă, tristă şi departe Unde să te caut să te găsesc iar? Am
E
Am
Dm
Şi de-ar fi, când va fi iar duminică-ntr-o zi Am
E
Tu să te gândeşti la mine Nopţi la rând port în gând, chipul tău şi ora când Am să mă întorc la tine. 2.Ochii tăi mi-acopăr de departe steaua Când în ei mai caut singur adăpost Înfioră noaptea rătăcind perdeaua Trec la rând duminici fără nici un rost. 3.Gândul meu întoarce amintiri uitate Hai înspre duminici să plecăm în doi Va veni şi ziua cea dintâi din toate Inventată parcă numai pentru noi.
143.SUFLET FĂRĂ CHEI Ducu Bertzi, Daniela Crăsnaru Am
E
1.Trece toamna, iarna, vara şi în inimi urcă seara F
E
Vântul cântă în neştire peste glezna ta subţire Dm
C
Palma mea în rugăciune peste sânii tăi apune Dm
E
Şi visez că eşti aieve vas de aur plin cu seve F
C
Când de fapt eşti amintire, tu şi glezna ta subţire Dm
E
Mâna vai, pe strune-mi moare şi pe tine nu te doare. Dm
E
Am
R: Hei, suflet fără chei F
E
Fără porţi şi fără ziduri,laşi în urmă numai riduri. 2.Trupul tău cu gust de miere luminează-n încăpere
Din alt timp din altă viaţă care se destramă-n ceaţă Doar la mine în cuvinte doarme coapsa ta fierbinte Doar în cântec te mai am, măr aprins lucind în ram Şi mi-e dor şi mi-e pustiu şi mă-ntreb dacă sunt viu Mâna vai, pe strune-mi moare şi pe tine nu te doare. 3.Vine vara, iarna vine, numai tu nu vii la mine Trupul tău ca o văpaie nu-mi mai intră în odaie Steaua-mi bate în fereastră unde-i umbra ta albastră Unde-s paşii tăi cei dragi, sânii mirosind a fragi Şi mi-e frig şi mi-e amar şi mă chinui în zadar Mâna vai, pe strune-mi moare şi pe tine nu te doare.
144.ÎMPREUNĂ Mircea Florin C
1.Dac-aş fi un brad cu aripi G
Tu să fii un vânt de seară M-aş lăsa purtat prin aer Ca o pasăre bizară. G
Dac-ai fii un colţ de casă C
Eu să fiu iederă verde M-aş urca până ce timpul Printre noi nu s-ar mai cerne. F
G
F
C
R: Împreună totu-i prea frumos F
G
F
C
Împreună vântul e pufos Am
G
F
C
G
C
Împreună suntem de-acum F
C
G
C
Pe lungul drum. 2.Dac-am fi pe-un ţărm cu soare Pe când marea te cuprinde Eu voi sta pe-un val călare Aşteptându-te cuminte. Şi vom fi un zâmbet suplu Plutitori ca o aripă Peste anotimpul dublu Dintre zbor şi dintre clipă.
P 2123212
145.DACĂ AI GHICI Mircea Baniciu, Mira Hristofor C
R:Dacă ai ghici Em
Tot ce-ţi pot dori Am
G
Eu ti-aş prinde în păr F
Cunună de sori G
Stropită cu flori C
Încearcă să zâmbeşti Em
Făr' să te-amăgeşti Am
G
Şi să îţi doreşti un lucru F
Un lucru uşor G
C
Fiindcă-i trecător. Am
1. Dacă iei un strop de ploaie Em
În palmă ai să vezi F
G
C
Că nu-i atât de greu să speri Am
Fur-o rază de lumină Em
Încearcă-n ea să crezi F
G
Şi ridică-ţi privirea spre cer. 2.Ia un strop de fericire Dintr-un colţ de cer Ochii oglindeşte-i în el Ia un fluture din soare Puneţi-l în păr Lângă o cunună de măr.
146.FRUNZA Şt. Hruşcă Am
1.Nu mă întreba nimic în noaptea asta E
Nici cât e ceasul nici ce gânduri am Mai bine lasă-mă să-nchid fereastra Am
E
Să n-aud frunzele cum cad din ram. 2.Fă focul şi preumblă-te prin casă Fără să spui nimic nici un cuvânt Vreau să mă simt la tine ca acasă Să n-aud frunzele cum zboară-n vânt. F
C
Am
Dm
3.Iubito, în noaptea asta-mpărătească E
Am
Numai tăcerea las-o să vorbească. 4.Învăluită-n straie de culcare Aşează-mi-te alăturea în gând Şi deapănă mereu fără-ncetare Să n-aud frunzele sub paşi cum gem. 5.Păzeşte-mă în calea ta de vastă Urgia toamnei care bântuie Şi nu mă întreba în noaptea asta De ce mă înspăimântă frunzele.
147.CASTELUL Em
B7
Em
1.Făcut-am castelul acesta G
D
B7
Fărâmă legând de fărâmă Am
G
Şi-acum când e gata, prieteni G
B7
Em
Priviţi-l ce trist se dărâmă. 2.Castel pentru numai o noapte Iluzie care se sparge Şi viaţa aceasta ce trece Şi pururea nu se întoarce. 3.Luaţi fiecare o parte Din marea cetate uzată Ascundeţi cu toţii castelul Că poate-l refacem vreodată. 4.Alpiniştii se duc să se culce În scurta lor viaţă faimoasă Luminile scenei coboară Şi toţi vă-ndreptaţi către casă.
B7
5.Şi scena acum se-nchină Scăldată de ultimul brio Şi ca să fim singuri vă spunem Şi "La revedere" şi "Adio".
148.GARA C
Em
1.Sala voastră de-aşteptare Am
Pentru ceva F
C
Pentru voi sărmanii lumii Dm
G
Inima mea Nu mai vine trenul vostru Ce bine ştiu Şi pe linia ferată este pustiu. C
Em
R: Gara-i moartă demult Am
Em
Gara e numai în sat F
C
Şi de-aici nici un tren Dm
G
N-a venit, n-a plecat Aşteptaţi în zadar Şi fluieraţi la refren Nu există ce vreţi Nu există nici tren Nu există nimic. 2.Sala voastră de aşteptare asta sunt eu Şeful staţiei anunţă trenul mereu Ştiu că vi se face foame dragilor fraţi Ca şi celălalt din mine luaţi şi mâncaţi.
149.SINGURĂ Em
Am
P 2123212
1.Ce frig e-n mine astăzi D
G
B7
Şi simt cum o să cadă Em
Am
Ninsoarea peste mine C
B7
Şi peste calendar Din ceruri plânge iarna Cu lacrimi de zăpadă În mine plânge acrul Cu lacrimi de amar. Em
Am
C
B7
R: Iarnă ai venit fără să mă-ntrebi C
B7
Dacă sufletul meu te mai vrea, astăzi Em
Am
C
B7
Te implor să pleci, sunt destule ierni C
B7
Em
De când ninge în inima mea Em
Am
B7
Em
Ninge, ninge, ninge în inima mea Em
Am
C
B7
Em
Ninge, ninge, ninge în inima mea. 2.Decembrie îşi cerne Pe noi prima zăpadă Şi parc-ar vrea să spună Că nu-i nimeni vinovat Că-n mine plânge ochiul Amar la sân să cadă Şi vânturi tot mai aspre La mine-n suflet bat.
150.DECEMBRE G.Bacovia/Nicu Alifantis Am
1.Te uită cum ninge Decembre, E
Spre geamuri, iubito, priveşte Am
Mai spune s-aducă jăratic E
Am
Şi focul s-aud cum trosneşte. Şi mână fotoliul spre sobă, La horn să ascult vijelia, Sau zilele mele - tot una Aş vrea să le-nvăţ simfonia. 2.Mai spune s-aducă şi ceaiul, Şi vino şi tu mai aproape Citeşte-mi ceva de la poluri, Şi ningă... zăpada ne-ngroape. Ce cald e aicea la tine
Şi toate din casă mi-s sfinte Te uită cum ninge Decembre... Nu râde... citeşte-nainte. 3. E ziua şi ce întuneric... Mai spune s-aducă şi lampa Te uită, zăpada-i cât gardul, Şi a prins promoroacă şi clampa. Eu nu mă mai duc azi acasă Potop e-napoi şi-nainte, Te uită cum ninge Decembre... Nu râde ... citeşte-nainte. R: Na na ................ Am Dm G Am Am Dm E Am
151.OAMENI DE ZĂPADĂ A.Păunescu V.Socaciu Am
E
Dm
C
1.Ninge fără milă cu vinovăţie Am
E
Dm
C
Ca o inculpare, ca un martor mut Ninge ca o nuntă, ninge şi sfâşie Se fărâmiţează ultimul salut Vai de noi, femeie, ninge-a despărţire Vom pleca departe unde avem de mers Ninge să despartă gheaţă şi iubire Oarbe felinare trec spre univers.. Am
E
R: Ninge sfânt şi păgân Dm
C
Numai ochii mai rămân Am
E7
Am
Despărţirea s-o mai vadă Că în rest, noi ne-am stins Şi-am ajuns de-atâta nins Nişte oameni de zăpadă. 2.Ninge peste buze, ninge peste pleoape Ninge peste îngeri ninge peste văi Ninge peste clopot ninge peste ape Ninge incredibil peste ochii tăi. 3.Ninge ca-n Esenin şi-n poema rusă Ninge fantomatic şi bacovian Ninge că sunt rece, ninge că eşti dusă
E
Ninge ca la moartea ultimului an.
152.TĂCUT Anda Călugăreanu C
G
Am
1.Lumina mea îngroapă-te cu mine E
Am
La primăvară poate încolţim C
G
Am
Şi nu dăm iarăşi marilor mulţimi D7
G
Lumina mea altfel nu va fi bine. D
A
Bm
Ochii mi s-au mărit de-atât amurg F#
Bm
Şi sufletul la fel de-atâta noapte D
A
Bm
Să fim dintre acei ce ştiu să rabde E
A
Cum norii trec şi râurile curg. C
G
Am
C
Am
Dm
G
Dm
G
Am
Dm
R: Mmm ... C
G
C
G
Mmm ... 2.Nu orice îngropare este moarte Până la brâu şi mult mai mult de brâu Lumina mea de vom pleca departe Cum trece-un nor, cum curge câte-un râu. Noi ne vom îngropa în câte-o carte Tăcut ca două boabe mari de grâu Tăcut ca două boabe mari de grâu.
153.DONA, DONA Victor Socaciu Am
E
Am
E
1.În vagonul pentru piaţă Am
Dm
Am
E
Un viţel cu ochi trişti plângând Sus deasupra rândunica Lesne cerul săgetând. G
C
Aripi într-o rotire
Am
Dm
G
C
Em
Aripi în zbor râzând C
G
Am
Aripi în cerul zilei E
Am
Şi-al nopţii cirip râd E
Am
G
C
E
Am
E
Am
Dona dona dona ... 2.Nu boci strigă ţăranul Ce te duce la abator Nu oricine-i rândunică Într-un liber şi mândru zbor. 3.Tu nu ştii de ce viţeii Căsăpiţi pierd într-una vieţi De ce n-ai ca rândunica Aripi ca zborul să-l înveţi.
154.CAII LIBERI V.Socaciu G
C
D
Em
1.Prin lumină ascultaţi caii liberi fără şei Am
D
D7
G
Şi de rouă rouraţi trec uşor ca nişte zei Caii liberi alergând neloviţi de bici şi fier Cerul trag peste pământ şi pământul trag spre cer. Em
B7
Când se-aud din zări venind Ninge pe pământ cu flori C
G
Caii sunt ca un colind Am
Em
D7
Caii sunt nemuritori. G
C
G
Am
R: Prin lumină ascultaţi caii liberi fără şei Şi de rouă rouraţi trec uşor ca nişte zei. 2.În galop prin viaţa mea ei străbat un drum de rai Şi nu-mi pot imagina lumea asta fără cai Cântec dulce murmurat caii trec în pas uşor Doar cu sufletul curat poţi privi în ochii lor. Şi cum trec cu coama-n vânt Zei puternici şi cuminţi Parcă vin de dedesubt
D7
Dintr-un sat de la părinţi. 3.Pe când noi nici nu eram caii liberi au băut Fără şei şi fără ham din izvorul ne-nceput Cine n-a ştiut păstra caii liberi peste veac Are inima mai grea şi-i la suflet mai sărac. Luminează pe pământ Mersul lor voevodal Caii liberi nu se vând Caii sunt un ideal.
155.ANXIETATE Valeriu Sterian C
G
Am
1.Lasă-ţi ochiul să privească în voie C
G
C
G
Tot ce mâine ai putea să nu mai vezi Şi ascultă ecoul durerii Coborât peste noi cu prea multe dovezi. F
C
G
Am
R: Caută azi să te bucuri pentru toate F
C
G
C
Pentru că mâine s-ar putea să nu mai fii. Poate mâine ai să fii în libertate În libertate dar plecat dintre cei vii. 2.Şi încearcă să mai crezi şi în bine Şi încearcă să mai crezi în bunul Dumnezeu Poate El să nu uite de tine Şi o clipă să-i pese de sufletul tău. 3.Şi încearcă dacă vrei să nu mai plângi Pentru teama ascunsă în noi toţi Bucuria din suflet să n-o alungi Mai încearcă să trăieşti atât cât mai poţi.
156.CÂNTEC PENTRU TINE prefix 032 C
Am
F
G
1.Oamenii spun că ce-i normal e bine C
Am
F
G
De-aia ar fi normal să nu-mi pese de tine Am
E
F
Dar nu pot, îmi ieşi în cale, ochii mei te văd.
C
Am
F
G
Ce vină am că eşti aşa frumoasă C
Am
F
G
Ce vină am că treci în drumul meu spre casă Am
E
F
Iar în plus sunt norme care nu-mi dau voie să te opresc C
Am
F
G
Şi să-ţi vorbesc, să-ţi destăinuiesc cât de doresc. F
G
C
R: Când văd părul tău, mi-aduc aminte de liceu Am
F
De prima dragoste curată G
C
Ce nimeni nu o uită niciodată F
G
C
Cu părul tău aş vrea să mă joc şi eu Am
F
Cum face soţul tău, G
C
Soţul tău câteodată. 2.A mai trecut un an şi încă o primăvară N-am reuşit să-ncalc vreo normă socială Te-am văzut astăzi, te-am revăzut. Nu te-ai schimbat, arăţi chiar mai bine Nu ne-am schimbat deloc, doar ceva în mine Te vrea peste putinţa mea, nu mă pot desparte de imaginea ta, privirea ta, dorinţa mea. F
G
C
Am
3.Anii trec, primăveri se duc, e normal, nu-i bine Nu se ştie dacă o să apuc să-ţi vorbesc să petrec cu tine Să-ţi vorbesc e greu dar pot să cânt e normal, e bine Iată-mi purtătorul de cuvânt: cântec pentru tine. R: ... Niciodată, câteodată, soţul tău, uneori.
157.CÂNTEC ÎN NOAPTE Lucian Blaga G
B7
Em
1.Pietre-n cale mereu pietre C
D
G
C
D
Nimeni în beznă nu mă-ndreaptă Pân' la tine nici o piatră Nu mai vrea să-mi fie treaptă. Em
C
R: Lung e drumul, ceasul lung
D
G
Rogu-mă, mă rog într-una Noaptea să-mi ajute luna C
D
Pân' la tine să ajung. 2.Pietre sunt şi iarăşi pietre Pe poteca mea de dor Greu se lasă, greu se lasă Dumnezeul pietrelor.
158.RĂNITUL DINTRE LINII D.Botez-Mircea Bodolan C
G7
1.Ce plumb mă leagă de pământ Ce greu mi-e trupul şi ce frânt Ce linişte-i în jur acum Mi-e viaţa numai ca un fum. 2.Îmi cad pe faţă fulgi de nea Ca pe un bulgăr de mormânt Şi nu-i nici ploaie şi nici vânt Ce rece e pe faţa mea. 3.De unde-n gură atât cobalt ? Ce mult aş vrea să-mi fie cald Să nu se-audă nici un tun Ce-nalt e cerul şi ce bun. 4.Toate-s aproape şi departe Şi parcă-s legănat de ape Cu ochii în eternitate Ce stranie singurătate. 5.Iar ninge tare şi mi-e frig Aş vrea să mă ridic să strig Cine-i alături şi mă cheamă, mamă...
159.FĂRĂ PETALE Doru Stănculescu C
E
Am
F
1.Nisipul fin a oftat C
G7
Zâmbeşte-n el o urmă de păcat E semn c-aici în zadar
C
G7
Îşi cheamă luna lupii la altar. R: Cearcăn, cearcăn, piaptănă Ochii ei mă-ncearcănă. 2.Stropi de vină îngropat Ciorchini de sare faţa i-au spălat Cristale reci ţes în fum Coperţi de aur pe-un sicriu de scrum.
160.SCÂNDURA G
1.Mă lasă când şi când Să trimit către tine Em
D
O pereche de lacrimi strălucitoare G
Două oscioare de fluturi Două lumine Em
D
Em
D
Pe noptiera ta pâlpâind pe-nserate. G
Em
R: Ah, e uitarea o uşă ce-o-ncui Am
D
Peste tot ce nu vrei să mai fie Mai pune o scândură, mai bate un cui Zăvoreşte a iubirii stafie. 2.Dar oare voi putea să uit cartea roasă A tinereţii trăite până la sânge Şi pe tine cicatrice frumoasă Care mă doare când ninge.
161.CIREŞARII V.Şeicaru Em
D
1.În sertarul gol de fluturi cine încearcă să reînvie C
B7
Cu petale şi săruturi ochii tăi, copilărie? Vârstă risipită-n păsări, înstelată păpădie Cine-mi vine la răstimpuri cine oare, cine ştie? C
Em
B7
Em
R: Hai, veniţi, se întorc cireşii cu caleştile la scări
Mai bogaţi ca niciodată mai frumoşi ca nişte zări. 2.Oare-n câte anotimpuri am intrat noi doi vreodată Dacă tu de-o veşnicie stai cu uşa ferecată? În castelul fără veste deschizând cămări o mie Numai una nu mai este unde-ai fost copilărie. 3.Şi privind la ochii gemeni ca doi sâmburi de cireaşă Cât aş vrea din nou să-mi semeni c-o oglindă uriaşă În fântâna unei ciuturi mai revăd sau cine ştie Doar cireşii când îi scuturi ochii tăi, copilărie.
162.VULTURUL Am
Dm
1.Ieri am văzut un vultur murind Am
Dm
Cădea spre abisul de nedesluşit Am
Dm
În aripa lui abia fâlfâind E
Am
Nicicând nu credeam c-a zburat spre zenit. Am
Dm
R: Era în amurg şi cerul plângea G
C
E
Cu stropi de argint pe leşul zdrobit Am
Dm
Un vultur e mort şi-n inima mea E
Am
Nu pot să-l iubesc deşi l-am iubit. 2.Nu plânge iubito, tu n-ai nici o vină Eu sunt cel ce pleacă cu ochi trişti şi goi În faţa mea parcă ar sta o străină Deşi n-am uitat tot ce-a fost între noi. 3.Acum poţi să pleci oriunde-ai putea Să uiţi să mă-ngropi în noaptea adâncă Dar iată iubito că nu pot uita Destinul ce-mi lasă în cale o stâncă.
163.MAREA G
D
1.Voi valuri ştergeţi orice urmă C
G
Ce cu spumă stă la ţărm.
D
G
Em
R: Marea, doar marea C
D
Îmi ştie culoarea. G
Em
2.Iubito, ai să-mi scrii C
D
Iubito, poate ai să vii.
164.VARA PROMISĂ Em
Am
D7
1.Te-aş fi iubit cum n-ai mai fost G
Ca un soldat în plin război Em
Am
B7
Dar zilnic plouă fără rost Em
Iar între noi. Ca într-o gară nu ştiu cum Când unul vine altu-i dus Şi rătăcim pe acelaşi drum În sens opus. Am
D7
G
Em
R: Ne răscoleşte timpul, femeie Am
B7
E
Pe un peron vechi de gară Tu Iliadă, eu Odisee Scrise de mult într-o vară. 2.Te-aş fi iubit ca un pândar Ce stă la drum în calea ta Dar zilnic trece în zadar Altcineva. Suntem şi noi ca două punţi Pe apa unui singur dor Dar despărţiţi de nişte munţi Întâmplător. 3.Ca un copil te-aş fi iubit Ce fură mere din vecini Uitând că totul e păzit De-un gard cu spini.
Dar vara ce ne-a logodit Cununi de flori împurpurat Ori n-a plecat ori n-a venit Cu-adevărat.
165.ŢURŢURI METALICI C
G
Am
1.Când ţurţuri metalici apar la fereşti F
C
G
Şi ninge pe faţă cu fulgi mari de nea Mai spune-mi o dată cât de mult mă iubeşti Sărută-mi obrazul şi nu pleca. C
Am
R: Nu pleca mai rămâi F
G
Doar o clipă-n viaţa mea F
G
C
Am
Ţurţuri metalici apar la fereşti Mai spune-mi o dată cât de mult mă iubeşti. 2.Afară e frig şi e noapte demult Cu tine-n gând am să adorm Glasul tău dulce aş vrea să-l ascult Te văd, te aud, te strig şi în somn.
166.FATA MORGANĂ Rosu si Negru Am
G
C
1.Stam într-o zi la fereastră strada departe vuia Dm
E
Am
Stam obosit dus pe gânduri şi nici nu ştiu ce gândeam Parcă era frig afară, norii pe cer alergau Nu ştiu era zi cu soare sau norii ploaie cerneau. Am
E
R: Pe drum trecea o fetiţă Dm
A
Cine era habar n-am Dm
E
Dar ştiu c-avea o bentiţă Am
De-un roşu ca de mărgean. 2.Şi-atunci în clipa aceea totul mi s-a luminat Şi te-am văzut doar pe tine, tu cum erai altădat Strada tăcuse deodată, timpul stătea-ncremenit Când te-ndreptai tu spre mine, nu ştiu cum ai răsărit.
3.Clipele de altădată deodată au revenit Şi amintirile toate deodată s-au regăsit De-atunci eu stau la fereastră, bentiţa roşie-o aştept Ea vine-odată cu fata ce-aduce soarele-n piept.
167.TRANDAFIRUL ALBASTRU Bm
D
A
Bm
1.Weichen blau, weichen blau înger trist, vis şi dor D
F#
Clipe curg, clipe vin şi mă dor Em
D
A
Bm
Urma paşilor tăi în ţărâni o sărut D
A
Bm
Pelerin căutând paradisul pierdut. 2.Trandafirul albastru aşa eu te ştiu Te-am pierdut şi de-atunci sunt pustiu Nu trăiesc, doar exist şi mă mistui mereu Weichen blau am rămas să-ţi duc dorul doar eu. 3.Weichen blau doar tu ştii cât de mult nenoroc Am avut şi de-aceea te rog Trupul meu fă-l un rug să-i dea foc mâna ta Fericit ţi-aş vorbi doar de dragostea mea. 4.Şi în flăcări arzând viaţa mea să o dau Abia atunci m-ai iertat, m-ai iubit weichen blau Şi în flăcări arzând viaţa mea să o dau Abia atunci m-ai iubit, prea târziu...
168.DE CE? G
D
1.De ce oare zilele se scurg? C
D
De ce-i soare roşu în amurg? De ce mor oamenii pe rând? De ce îmi stai mereu în gând? G
D
C
D
R: De ce îmi stai mereu în gând? 2.De ce noaptea nu pot să adorm? De ce îţi rostesc numele-n somn? De ce mă trezesc mereu plângând? De ce îmi stai mereu în gând?
3.De ce în clipa-n care te zăresc? De ce nu pot să-ţi spun că te iubesc? De ce pe stradă oriunde mergând? De ce îmi stai mereu în gând?
169.IUBESC PLOILE P1213212 C
Am
R: Iubesc ploile, iubesc cu patimă ploile F
G
Înnebunitele ploi şi ploile calme F
G
Ploile feciorelnice şi ploile Dezlănţuite femei, ploile proaspete Şi plictisitoarele ploi fără sfârşit C
Iubesc ploile, iubesc cu patimă ploile. Îmi place să mă tăvălesc prin iarba lor albă, înaltă Îmi place să alerg cu firele Şi să umblu cu ele în dinţi Să amuţească în prezenţa noastră bărbaţii. C
Am
Ştiu că-i urât să spui "sunt cea mai frumoasă femeie" F
G
E urât şi poate nici nu-i adevărat C
Am
Dar lasă-mă atunci când plouă, numai atunci când plouă F
G
Să rostesc magica formulă "sunt cea mai frumoasă femeie". C
Am
Sunt cea mai frumoasă femeie pentru că plouă F
G
Şi-mi stă bine cu franjuri în păr. F
G
C
Sunt cea mai frumoasă femeie pentru că-i vânt Am
F
G
Şi rochia mi se zbate în vânt desperată să-mi ascundă genunchii. F
G
C
Sunt cea mai frumoasă femeie pentru că tu Am
F
G
Eşti departe plecat şi eu te aştept, şi tu ştii că te aştept. F
G
F
Sunt cea mai frumoasă femeie şi ştiu să aştept G şi totuşi aştept.
E-n aer miros de dragoste viu Şi toţi trecătorii adulmecă ploaie Să-i simtă mirosul Pe asemenea ploaie Poţi să te îndrăgosteşti fulgerător Toţi trecătorii sunt îndrăgostiţi Şi eu te aştept Doar tu ştii ...
170.MICUL PRINŢ C
Em
1.Ştiu să întreb despre munţi despre flori F
C
Odată, într-o pădure-am sărutat un izvor. C
G
F
C
R: Na, na, na, na, na ... 2.Ştiu ce uimită-i culoarea albastră Am o grădină şi o fereastră. 3.Mai am o carte ce-i foarte subţire În care nu-ncape decât o iubire. 4."Pot să iau locul lângă tine pe stea?" "Da", zise prinţul, "eşti prietena mea".
171.ANA LUI MANOLE Am G 1.Voi zidiţi în jurul meu Am G Dar aici în zid sunt eu Am G Dar aici în zid sunt eu, sunt eu. Hai, Manole, pune zid Să nu pot să-l mai deschid Hai îmbracă-mă în zid, zid greu.
Am Am Em
C R: Turla-mi soarbe capu-n ea Dm În altar e fruntea mea G G Ochii ei fereşti vor sta, spre cer Voi lucraţi şi vă e greu Însă de murit, mor eu Jertfa voastră sunt chiar eu, eu pier.
Am
Am Em
Am
2.Pe oriunde sunt zidiri Omul meu, să nu te miri Le-au întruchipat doi miri de rând. Dară tu de-a pururi pleci Eu rămân aici pe veci Pradă cărămizii reci, plângând. 3.Sângele mi-i încă viu Voi nu ştiţi că şi eu ştiu C-am să mor dintr-un pariu stupid. Hai Manole fii mai demn Cum să-ţi faci aripi de lemn Mi se face-a moarte semn în zid. 4.Să te-nchini când vei pleca Să nu uiţi, să uiţi cumva Că-năuntru-i Ana ta, om crud. Milă cum nu poţi să ai Voi plecaţi către alt Rai Eu din zid abia vă mai aud.
172.VERDE CRUD Anda Călugăreanu A
R: Verde crud, verde crud D
A
Mugur alb şi roz şi bun D
A
Vis de albastru şi azur E
A
Te mai văd te mai aud. D
1.O punctează cu-al său foc A
D
A
Soare, soare D
A
Corpul ce întreg mă doare E
A
Sub al vremurilor joc. 2.Dintr-un fluier de răchită Primăvara, primăvara O copilă poposită la fântână te-ngână Pe câmpia clară. Verde crud, verde crud Mugur alb şi roz şi bun Te mai văd te mai aud Vis de albastru şi azur.
173.CERBUL Em
1.Trăiau odată-ntr-o pădure Am
Un moş bătrân cu baba lui Em
Trăiau săraci ca vai de dânşii D
Em
În adâncimea codrului. 2.Iar moşul nu voia nimica Doar moartea el o aştepta Dar baba lui a vrut să aibă Un suflet tânăr lângă ea. 3.Şi soarta se-ndură de babă Şi un pui de cerb îi dărui Un pui de cerb cu stea în frunte Gonit din codru şi rănit. 4.Şi moşu-l sărută pe frunte Şi baba-l îngriji şi ea L-au îngrijit cu multă milă Şi rănile i-au vindecat. 5.Dar într-o zi trecu pe-acolo Feciorul unui împărat Trecu cu oastea şi cu curtea Şi cu ogarii la vânat. 6.Dă-mi mie cerbul, măi moşnege Şi-ţi dau pe el tot ce-ţi doreşti Îţi dau averi îţi dau şi cinste Şi oştile împărăteşti. 7.Dar ce să vezi minune mare Întreaga curte ce văzu Cum cerbul nostru dă din coarne De parc-ar spune "nu vreau, nu". 8."Nu vreau să merg la curtea voastră Nu vreau să merg la împărat Voi m-aţi rănit la vânătoare Ei rănile mi-au vindecat." 9.Mai trebuie să ai un suflet Un suflet bun şi iubitor Ca să poţi fi iubit de oameni Şi de podoaba codrilor.
174.HAI SĂ NE IMAGINĂM C
D
G
Em
1.Să poţi trăi curat aşa cum ai visat C
D
G7
În armonia lumii-ntregi Pe acest pământ etern nu-i loc pentru infern Tu frate al meu mă înţelegi? C
D
R: Hai să ne imaginăm G
Em
Că vom da mai mult decât luăm C
D
Că vom şti să-i ocrotim G7
Pe cei ce-i iubim . Hai să ne imaginăm C-avem aripi şi că zburăm Că vom fi mai drepţi mai buni De mâine de luni. 2.Să poţi clădi în gând un loc în care sunt Doar oameni calzi şi fericiţi Să poţi spera că ai fărâma ta de rai Pe-acest pământ de nori umbrit.
175.SALA PAŞILOR PIERDUŢI Horia Stoicanu C
Dm
1.O să ridicăm, dacă asta vrei G
E
Am
C
Dm
Treptele la locul urii G
Am
C
Dm
Să nu pierdem paşii ca nărozii G
C
Până ce aprozii vor striga Dm
G
E
F
Până ce din nervii noştri vor şti C
Dm
C
Şi voi pricepe că nu mai e Dm
G
Duminică la noi acasă. C
F
C
R: O, oare te vindecă de zare Dm
G
C
G
Să porţi prin tribunale gândul dintâi Vinii să-i caute străinii de rostul născocirii De pleci ori rămâi la gândul cel dintâi. 2.Şi o să vină apoi avocatul tău
Să îşi ia ce îi revine Ca să faci din noi o amintire Ca să faci doi nimeni pe pământ După atâtea nopţi să dea de ştire Că dintru început ne-am fi minţit Şi ne-am urât cu ura cea de rând. 3.Şi n-am să te opresc tocmai eu să mergi Und' te cheamă ce te cheamă Nici să ştergi cuvântul de aramă Ce-i săpat în palma mâinii stângi Nici de ce te bucuri nici vreodată Când am s-aud că plângi n-am să cred Că n-ai s-ajungi cât se poate de sus. 4.Dar e prea murdar să se afle spus Prin dosare sub un număr C-am stat vremuri umăr lângă umăr Şi-am sorbit dintr-un singur pahar C-am mâncat din pâinea sărăciei Greul ei şi-amar şi n-am fost Vrednici măcar de-o întrebare.
176.JOC DE COPIL Em
1.Pe malul unei ape Am
Unde cântă valuri argintii B7
Un copil se joacă în nisipul Em
Zilelor de vară. Soarele zâmbeşte Şi în unde chipu-şi oglindeşte Iar privirea lui îmbrăţişează Jocul de copil. R: Na, na, na ,na ,na ,na 2.Soarele priveşte Un castel cu ziduri de nisip Şi mai viu devine acum în ochii Ce-l făcură-n joacă. Un copil zâmbeşte Fericit că jocu-i reuşeşte
Bucuria lui îmbrăţişează Cerul şi pământul.
177.BALADA BLONDELOR IUBIRI G.Ţărnea /N.Alifantis C
1.Prea multe păsări cardinale F
C
F
C
Între iluzii se rotesc Contaminând cu ascensoare Misterul nostru pământesc. G
Îmbătrânim de fericire B
Într-o mansardă fără flori C
G
C
Lăsând păpuşi fără adresă G
Pentru serbările din zori. R: E frumos, e prea frumos la tine-n suflet E târziu, e prea târziu la mine-n gând Împărtăşim, împărtăşim aceeaşi taină Dar nu se ştie, nu se ştie până când. 2.Visăm frumos aceeaşi moară Ascunsă-n tragicul bufon Şi măcinăm aceleaşi lacrimi Când dau părinţii telefon. Suntem lucizi până la sânge Nedespărţiţi până la cer Şi nici nu ştiu după iubire Ce se cuvine să-ţi mai cer. 3.Cuvintele îşi pierd căldura Într-un sărut de protocol Şi tot mai vinovate păsări Dau eşafoadelor ocol. Sub fruntea mea se face noapte În ochii tăi se face zi Şi renunţăm să mai cunoaştem Ce stele ne-ar putea păzi.
178.ARSURĂ
Adrian Ivaniţchi C
G
C
Dm
F
G7
P1213212
1.Trupul meu întreg e o lumânare C
Em
G7
C
Dar eu sunt flacără într-un cer străveziu Dm
F
G7
C
Ca păsările mort voi cântări mai greu decât viu. C
G
C
Dm
F
G7
R: Ochiul arzând se hrăneşte din ceară C
Em
G
Şi face un strop de rouă fierbinte Am
F
C
G
Odată am ştiut să zbor, odată Dm
G7
C
Dovadă n-am dar îmi aduc aminte. C
G7
C
Dm
F
G7
2.Trupul meu întreg e o lumânare C
Em
G7
C
După ce se va fi stins toată în ţărână Am
F
C
G
Şi flacăra se va topi-n albastru Dm
G7
C
Veţi mai simţi o arsură pe mână.
179.FOCUL VÂNĂT Serghei Esenin, Ducu Bertzi Am
E7
Am
G7
1.Focul vânăt e gonit de vânt C
Dm
C
G
Zările -au uitat să mă mai doară Am
/
C
Dm
C
G
De iubire întâia oară-ţi cânt Am
E7
Am
La scandal renunţ întâia oară. 2.Şi-am fost crâng părăginit pe loc La femei şi vodcă dau năvală Nu-mi mai place azi să beau să joc Să-mi pierd viaţa fără socoteală. 3.Tu mers gingaş, tu surâsul meu Dac-ai ştii cu inima-i pustie Cum poate iubi un derbedeu Şi cât poate de supus să fie. 4.Mi-e de ajuns să te privesc tăcut Să-ţi văd ochii plini de tot înaltul Ca visând întregul tău trecut
Tu să nu mai poţi pleca la altul. 5.Cârciumile le-aş uita pe veci N-aş mai ştii nici versul ce înseamnă De-aş ajunge aste braţe reci Şi-al tău păr ca floarea cea de toamnă. 6.Veşnic te-aş urma pe acest pământ Despărţirea mi-ar părea uşoară De iubire întâia oară cânt La scandal renunţ întâia oară. A A A6 A7 Ab Ab Ab7 Am Am Am7 Am7 Adim B B7 B7 Bb Bb7 Bb7 Bbm Bdim Bm Bm7 C C C6 C7 C7 C9 C9 Cm Cm D D D7
002220 577655 002222 x02223 466544 xx6544 xx1112 x02210 x07555 x02010 x02213 xx5656 x24442 x21202 x24242 x13331 013131 xx3334 113321 xx0101 224432 x24232 035553 x32010 x32210 x32310 x35353 xx0333 x32030 x35543 xx5543 xx0232 xx0775 x00212
D7 x57575 D9 xx0210 D9 xx0555 Db x43121 Db x46664 Db xx3121 Dm x00231 Dm(add E) x x 7 7 6 0 Dm7 x57565 Dm7 xx0211 Dm7 xx0565 E 033200 E x7645x E7 020100 E7 022130 E9 002132 Eb xx1343 Eb xx5343 Eb7 x11323 Eb7 x68686 Eb7 xx1323 Em 022000 Em x05450 F 133211 F# 244322 F#7 242322 F#7 x04320 F#7 xx4320 F#m 244222 F#m7 2x2220 F6 113231 F7 xx3545 Fm xx3111 Fm xx4222 Fm6 xx3131 Fm7 xx3141 Fm9 xx3143 G 320003 G 355433 G xx0787 G#7 (Ab7) x x 1 1 1 2 G#7 x64454 G#m (Abm) x x 0 4 4 4 G#m7 4x4440 G7 320001 G7 x53433
G9 G9 Gm Gm Gm7 Gm7 X1 X2 X3
x23233 xx5465 355333 xx0333 003333 353333 x32033 x20033 x10033